Задовго до того, як Поганці почали жахати місто —
зламувати,
маскуватися,
відмикати замки
і прокладати шлях на вершину кримінального світу —
жив собі маніяк, легендарний нелюд-шахрай.
Звали його Реджинальд Мі Страшило,
і Страшило любив здобич понад усе на світі.
Але найбільше Страшило цінував
один з найстаріших предметів.
За ним зводили імперії, вели війни, формували круасани.
Амулет-півмісяць.
Із часом він став панікувати, що амулет украдуть, як украв він.
Він замкнувся
і проводив останні дні
одержимий амулетом.
Перед смертю він заприсягся.
Якщо хтось вкраде хоч щось із його легендарної здобичі,
він переслідуватиме
вічно!
ПОГАНЦІ: КОШМАРНЕ ПОГРАБУВАННЯ
Що скажете? Це ідеальне пограбування на Хелловін.
Грабіж маєтку Страшила?
Нізащо.
Це знов привід налякати нас, як ти любиш на Хелловін.
Коли я таке робив?
Украсти скарби мумії на Хелловін.
Чудово ідея. Пане Вовчук?
Тут має бути купа скарбів.
Бу!
Нічого не кажи. Ми не закінчили.
Люблю лате до хелловінського грабежу.
Очне яблуко?!
Як ви легко попалися!
А ще минулий рік.
-Обережно. -Я впораюся.
Немає лазера, який я не обійду.
Тримаю.
Попалися!
Гаразд.
Іноді не можу втриматися. Цього року буде інакше.
Ніхто не крав з його маєтку,
тож грабіж на Хелловін покаже злочинному світу,
що Поганці не бояться нічого.
Хіба не цікавіше сидіти тут
і давати броколі замість цукерок?
Обожнюю так робити.
Вони: «Дякую за цукерки, пане…
Що? Броколі?»
А ми їм: «Геть, креветко!»
Амулет — легендарна здобич,
але історії, знання…
Що, як привид Страшила створить проблеми?
Привид не вдариш! Науковий факт.
Облиште. Ви ж у це не вірите?
Не знаю. Вестсайдські Валабі його грабували і зникли.
Плітки.
Їм не вдалося,
вони прикрилися легендою і втекли.
Я знаю, що клеїв дурня, але це надто круто для розіграшів.
Ідемо?
Крута була б крадіжка.
Краще за круасан лише перлина в його формі.
Я можу грати того, кому не страшно.
Звісно, ідемо.
Я пильнуватиму біля машини,
а ви йдіть обшукуйте цей нестрашний маєток.
Та ну!
Я вже замаскувався для дозору.
Доведеться нам лишитися обом.
Дозор не потрібен. Ходімо.
Маєток — фортеця проти злодіїв.
Ці ворота самі не відчиняться.
Ага. Вдалий порив вітру.
Замок зі штифтами. Його складно зламати.
Але такому профі, як я, це простіше простого.
Немає Wi-Fi. Від хакера жодного зиску.
…жодного зиску.
Моторошна луна з мене знущається?
Моторошна луна знущається?
Це лише відлуння.
Чому в тебе його немає?
…в тебе… немає.
Нумо шукати крипту, де Страшило помер з амулетом.
Це просто статуя!
Павуки, прибирайте за собою.
У людей дивні голови. Ніяк не звикну.
Гляньте. Це він.
Очі стежать за мною.
Це оптична ілюзія.
Наголос на «ілюзія».
Ага! Хай буде світло.
Зі світлом не так страшно.
Тут би варто витерти пил.
Привиди!
-Я іду. -Ця музика… Я не можу!
Не привиди. Музична скринька.
Заводиш — і вона автоматично грає.
Так, бро. А ти злякався.
Упирі, беріть великого!
-Більше м'яса! -Гей!
Це гірше за музику!
Ні. Це зі світлом увімкнулася піч. Бачите?
Я думав, ми Поганці,
а не «боїмося кожного шурхоту».
Зосередьмося.
Якщо Страшило сховав амулет у крипті, то і вхід до неї сховав.
Я б так зробив. І не позував би у світлотіні.
Стривайте.
Портрет.
«Мою здобич не знайдеш,
як і ім'я моє не збагнеш».
Реджинальд Мі Страшило…
-Що таке? -Що?
Вибачте. Я тут подумав.
Я захопився.
А якщо «Мі» в імені — це музична нота?
Може, це ключ до крипти.
Я брав участь у джазовому грабежі.
Зіграю щось у «Мі».
Джазові грабежі.
Там частіше не виходить, ніж виходить.
Певно, це шлях до крипти.
Смішно, пане Вовчуку.
Ти обіцяв. Без розіграшів.
Це не я роблю.
Воно рухається саме!
Я цих зловмисників не знаю!
Я за тебе.
Хвилиночку.
Гей!
-Мій друг викликає на бій! -Ні!
Не бійся. Довірся мені.
Я знав, що це квиток в один кінець!
Автоматичне, як і піаніно.
Просто купа механізмів.
Це як техніка без техніки.
-Реквізит. -Авжеж!
Страшило не лишив би маєток без охорони.
Він зробив так, щоб думали, що тут привиди.
Легенду про переслідування Страшила
вигадав він сам, щоб відлякати шахраїв.
Це шахрайство найвищого рівня.
Розумна гра. Але ми більше розумніші.
Не так сказав.
Ні, брате. «Більше найрозумніші».
Ось воно, святилище злодійств Страшила.
Неймовірно.
Овва.
У моєму святилищі тільки пуки.
Якось розчаровує.
Забираймося.
Було просто епічно! Я: «Ось тобі, дурний лицарю!»
А ви: «Піраньйо, ти такий хоробрий, крутий і вродливий!»
Цього не було.
Агов?
Я в цьому тумані нічого не бачу.
Ви мене обікрали!
-Вовчуку, ти ж його вимкнув. -Так!
Я не втримався!
З Хелловіном, страхополохи!
Ви просто дітлахи.
Дивіться. Розкішно.
Що, ви досі сердитеся за вчорашнє?
Ти перегнув. Дивись, що ти зробив.
Ти вкрав мою молодість!
Це найжахливіший злочин.
Я знаю, що ми Поганці, але навіть вони дотримують слова.
Облиште.
Я трохи розважився.
А який результат?
Ми вкрали в Реджинальда Мі Страшила.
Тобі пощастило, що здобич гарна.
Принаймні не доведеться повертатися в той некльовий дім.
Досі боїтеся? Це була бутафорія.
Вас легко налякати. Випийте кави, заспокойтеся.
-Дивно. -Вовчуку!
Пробачте.
Ви теж чуєте музику з маєтку Страшила?
Що? Ні.
Хоча вона була нав'язлива. Як там?
Ні, не так. Скоріше…
Ні, радше ось так…
У нас є ідеальна ціль для пограбування. Акуляку?
Що, як ми пограбуємо…
Ба-да-да-да!
Стоматолога!
-Долота! -Свердла!
Золоті пломби!
Але здебільшого стаканчики для води.
Люблю крихіток.
-Їх більше ніде не знайдеш. -Це Святий Ґрааль стаканів.
Ви справді не чуєте піаніно? Ніхто?
Ти нас знов розігруєш. Ми на це не купимося.
Підловили.
Розкажіть ще про цей грабіж.
Перший крок: зіпсувати зуби цукерками.
Я не можу! Ну ж бо! Де воно?
Де що саме?
Ти божеволієш.
Не може бути. Ні.
Цьому є пояснення. Вибачте. Ні.
Ви не чуєте?
Ти в нормі?
Тобі не завадить трохи простору.
Агов?
Є тут хто?
Пробач, що я вкрав амулет.
Я тебе попереджав,
та ти все одно мене обікрав.
Тепер я обкраду тебе.
Це жах!
Що таке? Мені треба добре спати.
Піраньйо зник!
Я почув боротьбу, зайшов — а там це.
Реджинальд Мі Страшило?
Історії правдиві.
Я попереджав!
-Що? -Я попереджав.
Це було з Вестсайдськими Валабі!
Бідолашний Піраньйо! Треба йти по нього.
Відколи ми вкрали цю штуку,
я чую музику, бачу кошмари, та ще й Піраньйо зник.
Мені шкода Піраньйо. Але повертати вкрадене?
Злочинці так не роблять.
Якщо повернемо здобич, нашій репутації кінець.
З Піраньйо все добре.
Піраньйо!
Треба йому допомогти.
Сподіваюся, кроляча лапка віджене привиди.
А що тхне?
Дурна кроляча лапка? Знущаєшся?
Я взяв дещо корисне проти привидів.
Часникове намисто.
Це від вампірів.
Вампіри, привиди, адвокати, баристи, хіпстери. Те саме.
Дивіться. Я це називаю привидоміром.
Він виявить міжвимірну надприродна сутність.
Ходімо по друга.
Багато надприродної активності.
Що, серйозно?
Піраньйо, ти тут?
Виходь, плавниковий друже!
Як у моєму сні.
А хто повернувся!
З'їж часнику, залізяко!
Не зважай.
Гей, мішок з болтами!
Обрав би когось свого розміру!
Я вірю.
Спрацювало!
Щось наближається з балкона!
Піраньйо?
Ти чого літаєш тут як привид?
Вовчуку, як ти міг віддати мене Страшилу?
На деякі грабежі не варто йти.
Пройдисвіт мав рацію. Їх не вдариш. Щезни!
Кожен сам за себе!
Якщо поверну амулет, усе буде як раніше.
Я ще не повертав здобич. Це жахливо.
О, привіт.
Я повернув амулет.
Не переслідуй нас. Усе. Ми квити.
Ти заплямував мій дорогоцінний амулет своїми брудними пухнастими пальцями.
Я маю щось узяти натомість.
Чого ти хочеш? У мене десь є гарні окуляри.
Можеш узяти.
Твою банду.
Гадський! Він і тебе забрав? Ні!
Мережко!
Акуляку!
Ти не послухався легенди.
Не послухався моєї клятви.
Тепер ми належимо Страшилу.
Пробачте, що втягнув.
Я не думав, що це насправді.
Треба було переконатися, чуваче.
Забери мою душу,
але відпусти мою банду.
Вони цього не заслуговують. Прошу!
Надто пізно!
Ні! Будь ласка!
Попався. Регочу-не-можу.
Чекайте. Що?
Зробіть фото.
Хочу запам'ятати його вираз.
Ох ти й попався!
Ти такий: «Ні, рятуйте!
Тепер я страхополох!»
Оце був розіграш.
Це були ви? Весь час.
Музика, сон, привиди?
Неможливо!
Змусити тебе повірити, що ти одержимий, було легко.
Спочатку ми розмістили в лігві динаміки.
Вдавали, ніби музику чуєш лише ти.
А кошмар? І ви — привиди?
І Мі Страшило?
З кошмарами було складно, але Мережка придумала.
Окуляри віртуальної реальності.
Поки тобі снився кошмар, у маєтку помістили мої запатентовані голограми.
Геть як справжні, скажи?
Ваш покірний увімкнув лицаря без заведення.
А я скористався навичками малювання.
Бачив би ти вираз на своїй наляканій морді.
Це було безцінно!
Я розумію, чому ти любиш розіграші,
але ми не витримали.
Ти порушив обіцянку. Ми мали відплатити.
Нічого собі.
Стільки зусиль заради якогось розіграшу.
Це найзухваліший, безвідповідально мстивий, дріб'язковий
і скажено крутий вчинок у світі!
Ви молодці.
Так, було добре.
Якщо це вас втішить, я шкодую, що порушив обіцянку і лякав вас.
Не варто було.
Було мило, що ти запропонував себе за наші душі.
Ти засвоїв свій урок.
Моя душа варта твоїх трьох, але нехай.
Ходімо. Вшиваймося.
Ця штука підкреслює мої очі?
Що?
Помста Страшили!
Це було правдою!
Він заслуговував померти благородно — від укусу змії.
Я проґавив свій шанс!
Бу!
Знову попалися!
Га?
Думали налякати короля жахів?
Ніколи!
Звісно, я розкрив ваш план.
І вдав, що так злякався, що спокійно пішли,
залишивши ноутбук Мережки, щоб я вивчив механіку її голограм.
Ви надали мені всі технології проти вас.
Ти чіпав мій ноутбук?
Я тебе знищу.
Ви ж мене любите.
Хапаймо здобич і святкуймо Хелловін.
Усе, тепер мені дійсно страшно.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда