COSTA DE SUFFOLK, ANGLATERRA
Au, vinga. Vinga.
Allà! Ves cap a aquell far, noble ren.
Bona nit, Santa!
Gràcies, Bill!
Hi hem arribat! L'últim poble d'Anglaterra.
Ja acabem. Ai, no.
Em pensava que el més difícil era arribar aquí,
però resulta que això està ple de problemes, i caldrà
que els resolgui un homenàs amb una barbassa.
Sí, aquest paio atractiu vestit de vermell soc jo, en Santa Claus.
I aquella nit havia sigut complicada.
Només amb un ren i la pitjor tempesta de la història. Però això no em podia aturar.
Per Nadal, a Wellington-on-Sea, calia un sac enorme ple de remeis.
Ara sentireu el relat d'una de les nits més
difícils de la meva llarga trajectòria. Pensant-ho ara,
crec que tot va començar a anar pel pedregar a l'obra escolar de Nadal
del vint-i-dos de desembre, a les quatre de la tarda.
Abrigueu-vos bé i prepareu-vos per… aquell Nadal.
I aquí hi ha els malaurats protagonistes. El nen acabat d'arribar al
poble, en Danny, que mira de passar desapercebut. Excepte per l'amor de la
seva vida, la inquieta Sam.
Ah. Has vist la meva germana? Ha de fer el paper de Josep.
-Aa… no. -I, finalment, la rebel
del poble, la Bernadette.
Aviam, nanos, és hora de demostrar el vostre talent.
Un esperit lliure per naturalesa i directora de la funció.
Perfecte. Fas goig.
Tres minuts perquè pugi el teló. No em feu quedar malament!
-Ai, Charlie, on t'has ficat? -Tranquil·la, Sam, ja vindrà. Tenim
força temps. I si no, fas tu el paper. Té, comença a escalfar.
-Ai, no. No, no, no, no, no. -L'has escrit tu. Coneixes el diàleg i
sou bessones. Pel que fa a l'ADN, sou intercanviables.
No. Un moment, Bernadette. De fet, la Charlie i jo som molt diferents.Bernadette
-no… -Els de tercer. Vosaltres també…
Dos minuts pel teló.
Danny!
I el papa?
-Tu, el nou. De què se suposa que vas? -Sí, què ets, tu?
Soc… un cigró.
I per què sembles una patata enorme?
-Ah, doncs… -Trenta segons, atenció!
Entesos, això comença a ser preocupant. Algú ha vist la Charlie? Ningú d'aquí?
Gràcies per venir, Charlie. Comencem! Vinga, posem això en marxa.
Charlie! On t'havies ficat?
He decidit que el personatge porta barba.
-Són… pèls de gos? -Potser sí. Fes-me cas,
això serà tot un èxit.
Samantha! Bernadette! Us toca. Que Déu ens ajudi.
-M'encanten les obres de teatre escolar! -Deus ser l'únic al món.
Que comenci la funció!
Molt bé!
-Iu-hu! -Canalla amb disfresses que gairebé no
s'hi veuen i un escenari alt. Què pot sortir malamentí?
Jesús! Era molt guai. Cabellera, barba, treballava fusta. Un hípster, vaja.
Ell no hauria volgut la mateixa història avorrida de Nadal de cada any, oi, pares?
Exacte!
Hauria volgut un festival multicultural supervegetarià ple de cançons pop
i consciència climàtica, escrit per un geni local,
la Sam. Et toca a tu.
Ah, sí. He… he pensat que potser… se-seria bona idea canviar algunes coses…
Ui! Sí! Bon discurs, Sam. En fi, ara poseu-vos el cinturó i calceu-vos bé per…
Les tres reines magues! Iu-huuu! Ara, senyora Beccles! Vine, Sam. Sí!
Harry!
Amunt el teló!
Després d'una travessia molt llarga a peu, perquè evidentment no ens agrada
-l'avió, per fi hem arribat… a Betlem. -Per fi.
Hem de trobar recer, perquè la meva Maria… està embarassada!
Ai, ai!
Oh.
D'una síndria ben grossa.
-Charlie! -Que ben improvisat.
Allà! Seguiu l'estrella!
Iau!
Abans érem pastors, però ara cultivem verdures biològiques. Hem vingut a veure
Jesús amb un manat de bròquil, blat de moro, albergínies i un cigró.
Hola, mama!
I un cigró!
Cigró!
Que sembla més aviat una patata.
Pare, no em renyis. Fa temps que no dormo.
Però m'he decidit. Em quedo el nadó.
I ara!
"Es quedarà el nadó". Ai, no!
Ui.
-Molt bé, Teddy! -Silenci! Canvieu-vos i aneu amb els
pares. Demà tornarà el seny i celebrarem el final de trimestre amb quatre
hores d'àlgebra i una inspecció de polls.
Au, brillo!
-Molt bé,patata. Ben fet, nano. -Aa… daixò… no, és igual.
Afanya't, Teddy!
-Vinga, pugeu. -Us ha agradat l'obra?
A mi m'ha deixat admirat.
Que guai! Tota sencera?
Aviam… a mi no m'han acabat de convèncer tots els canvis argumentals.
Ah.
Sí, i alguns diàlegs eren una mica… moderns.
Aquest era l'objectiu. I els acudits què?
Crec que Jesús i els acudits no lliguen.
A veure si ho he entès. Us ha agradat tot, tret de l'argument, els diàlegs i els
-acudits? Només queda el títol. -Ah, sí. Quin títol més dolent.
Està vist que encara falta per revolucionar el Nadal, Evie.
-Oh! Vigila, Basil. -Vinga! Que sembleu tortugues!
La Charlie ha arribat tard. No havia passat mai tanta por.
-Com que no? Tot et fa por, a tu. -Que no.
El clima, l'extinció de les abelles, les abelles, els dijous,
que m'enxampin fent una malesa, que no m'enxampin fent una malesa…
els clowns, els imperdibles, els perdibles. Em deixo res?
L'infinit. No sé per què no s'acaba mai.
No tinc res més a afegir.
-Iuhu! Guau! -Vigila, que hi ha un…! Charlie!
Sens dubte, és un poble preciós, Wellington. Un dels meus preferits de tot
Anglaterra, un paradís costaner de bicicletes, ponts amb sotracs, mala
-conducció… -Revolt tancat!
… Carrers brillants i una mar de meravelloses
tradicions nadalenques, organitzades pel meu bon amic…
en Bill el Faroner.
-Així està perfecte! -Tothom s'entusiasma, amb el
-Nadal. I no només… les persones. -Bon vespre, McNutt!
Iu-hu-huuu!
Ai, per fi.
Ja hem arribat. Baixeu del carruatge.
Jo no tornaré a pujar a aquest coi de llauna de sardines.
Xxt! Harry.
No es mereixen, nanos. Demà us portaré a l'escola i, després del casament de la
meva dolça germana, comença l'aventura nadalenca de la Família Graner.
-Uh! -El millor Nadal de tots!
El mateix Nadal de sempre.
Hola, mama! Mama.
Hola, Danny! Fas molt bé de cigró.
Perdona que hagi hagut de marxar.
Com ha anat?
Doncs… hauria estat millor si hagués vingut el papa. I si la noia més bonica i
llesta de la Terra… no hagués passat totalment de mi. Ha sigut un desastre.
Ah… que bé. Acabo el torn a mitjanit. El sopar és al forn.
Gasòfia marró recremada. No es mereixen!
Gràcies, mama.
T'estimo, llimaquet. I algun dia, ella també.
-L'última que arribi a dalt és tonta! -Charlie vigila!
Jo no penso córrer. Que a les nou ja vull estar dormint!
No m'atraparàs! Pum!
T'he tornat a guanyar!
-Hi ha res en què no sigui la millor? -Sí, en ser bona.
-Mm. -¿No creus que hauríem d'endreçar
això abans que vingui Santa Claus?
Ah! L'he trobat!
-A veure… -Guau! Aquests són nous.
Sí. A veure si ho capta, en Santa.
A mi també m'agraden les guitarres brillants. De fet, és el primer de la meva
-llista. -Això no són guitarres brillants. Són
guitarres ressonadores de con simple.
I… ja ho tenim!
"Santa, regala-m'ho o ja veuràs…" Ja veurà què?
Ja veurà com el fico en un sac i li afaito la barba.
No li pots fer xantatge a en Santa.
Ah, no pateixis, Sammy. El grassonet dels regals ja m'entén.
Eh, mira! Ha començat a nevar de veritat!
Guau! Que bonic!
Sí. I veig que ens ho passarem bé.
Amb tu, Charlie,
passar-ho bé és ficar-se
en un bon embolic.
-Ai, no. -Què?
No em diguis que el pèl de la barba era del Buddy.
Camina! Ara estaràs fred i moll.
-Potser sí. -De veritat, si fas una trapelleria
més, Santa Claus no et farà cap regal, i aleshores… se-serà el
pitjor Nadal de tots.
En fi, ja us en feu una idea. Wellington ja era gairebé a les portes de Nadal. I
tot estava a punt… de complicar-se molt més.
Vinga.
Valga'm déu.
La neu, a més d'alegries, pot portar grans maldecaps.
23 DE DESEMBRE
Que fort! Farem festa?
-No hi ha escola! -Sí!
A la porra la Trapper! Iau!
Guai!
-No m´ho puc creure. -Bon dia, reina!
-No ho diguis. -És que m'encanten… els dies que neva!
-Ho has hagut de dir. -Ha nevat!
Iu-hu! Que comenci la batalla de boles de neu!
Sí!
Això… és fort… que ho flipes!
Mare meva! Però no ho veus? Renoi!
Vaig tard, vaig tard, vaig tard. Bon dia! No sé si hi arribaré a temps!
Bona sort a l'escola, Danny. I no facis tard!
No faré tard.
HORA DE MARXAR!
Carai. Ves per on. Déu-n'hi-do quanta neu.
-Gràcies pel te i les torrades. -No es mereixen. Ahir vas
arribar tard. Una cita?
Sí, amb un octogenari i un orinal pla. Parlant de cites,
com va la campanya d'enamorar la Sam?
No hi ha cap campanya. Només han passat sis mesos. Encara soc el nou invisible.
L'única que em veu és la senyora Trapper.
Home, si l'amor fos fàcil, el teu pare no estaria ara amb una infermera de
vint-i-cinc anys.
Ai, mare. No li parlis així quan torni a venir, d'acord? Només vull un Nadal
divertit, com els d'abans.
Ja ho sé, videta. Però saps què? Només és qüestió de temps que la Sam quedi
captivada i la portis a fer una volta en la teva camioneta monstre.
Aquest pla fa aigües pertot arreu. No soc gaire captivador i…
jo no tinc camioneta.
Bah, detalls insignificants.
Jo soc tímid, ella és patidora. No hi ha res a fer.
NO ET DEIXIS LA GORRA!
Uf!
De pressa! Sortiu tots!
Espera'm!
-Ja vinc! -Iau! Coi!
Mira'm, Sam! Semblo un àngel!
Que guai! No hi ha col·le!
No tan de pressa, Williams!
Hola, senyora Trapper.
Hola, Williams.
No hi ha ningú… avui?
Exacte.
-Doncs… potser que me'n vagi. -O potser no.
Perdó?
Suposo que és aquí perquè la seva mare ha anat a treballar d'hora i no ha rebut
el missatge. Així que està lliure per posar-se
al dia de les lliçons.
No ho sé. Potser sí.
Em permeto recordar-li la seva situació acadèmica. Química, el quinzè de setze.
Matemàtiques, el setzè de setze. Vol que continuï?
-Mm…, potser no cal. -Molt sensat. A dins,
sisplau, senyor Williams.
Ja veuràs, ara!
-Això és la guerra! -Teddy, ajupe't!
Oh! Directe als morros!
-Venjança! -Llança'm, Bernie!
Coi!
¿No us amoïna una mica que demà deixem la pobra Bernie amb els nostres
monstres mentre anem de casament?
Una mica. Però… no.
Ja és gairebé com una adulta
i pot ser molt responsable.
Que rebin els pareees!
A vegades.
Mm. Jo tinc els meus dubtes. Es distraurà mirant Netflix i deixarà que els
-petits calin foc… a la casa. -Ah.
Aviam, dos ics al quadrat menys
cinc y més 7 y és…
… la cinquena esposa d'Enric vuitè, que va ser executada perquè va…
sànscrit nadiu. Williams? Williams! Que dormia, Williams?
Aa… em concentrava.
Amb els ulls tancats?
És que… és la manera que tinc de
concentrar-me del tot.
Surti a fora deu minuts. Potser, amb aquest fred que fa,
se li revifa criogènicament el cervell.
-Charlie, ara què fas? -Xxt! Que ja ve. Això t'encantarà.
Vinga, Buddy. Que n'ets, de tossut. Quan siguem dins, ja et pots preparar. Vinga!
No t'ho perdis.
I deixa de rondinar. No sé per què t'aguanto, encara.
On tinc les claus?
Ai. Que se'm congelen els peus!
-No! Buddy, quiet! -Ben fet! Ella no li
-dona mai llaminadures. -Doncs espera't.
Deixa-ho estar, recoi de gos!
Auxili! Em vol assassinar!
Sí! He fet diana! Sí, sí, sí, sí!
Charlotte Beccles!
Mm?
Si s'hagués concentrat en la classe de física, Williams,
sabria que si col·loca un objecte gran sobre
un altre que té una massa més reduïda, el fa… puré.
Cal que la bola de neu que té a la base sigui… més
gran… que la de sobre. Simple mecànica newtoniana.
És que era més gran.
Però n'ha caigut un tros.
Quin disbarat. És que ara als nens se'ls ha d'ensenyar
tot? Observi i aprengui.
Aquí n'hi ha una…
… dues.
… Tres, quatre…
sis…
… i set! Així… es com es fa… un ninot de neu.
Ah. Ja ha parat atenció, Williams?
-Ehm… sí. -Doncs faci-li una esposa.
Oh…
Força bé.
Ui!
Ai, el que faltava. Ara… farem Física.
Sí, senyora.
O… podríem fer més exercicis pràctics.
Li pot fer a aquest senyor i a la seva vacil·lant esposa un lloc per viure.
Què li sembla, Williams?
Resulta que s'ha posat precisament a sota d'aquell arbre… en el pitjor moment.
Ha sigut… un error tràgic.
Segur que ha sigut un error?
Doncs… un error força afortunat.
Charlie!
D'acord, ja teniu les dues prou neu per avui.
Així podrem dedicar una hora a llegir, oi que sí?
Ehm…
Qui…?
"Ell fa una llista, la comprova dues vegades."
"I descobrirà qui es porta bé o malament."
Ja ho capto, mama.
"Santa Claus vindrà a la…"
"… ciutat".
L'ha feta bona.
Vine, Evie!
-Nens! Hi ha pastissets de fruites! -Porta'm a cavall!
-Ah, pastissets! -Baixeu de la barca!
Si nosaltres manéssim al món, tot seria molt més divertit. No trobes, Evie?
-Sí! Molt més divertit! -Espereu-me, que ja vinc!
Iau! Os-… No pot ser!
Ja està! Simple mecànica newtoniana.
Doncs… sí. E-em sembla satisfactori. Ha resultat que vostè no és tan beneit com
aparenta. I ja sona el timbre. Agafi les coses i cap a casa, Williams.
Ah. Ja és l'hora? D'acord! Avui m'he divertit l´escola… com mai! Li puc
preguntar… com és que és tan bona amb la… neu?
No, no pot. Au, marxi.
Ah, pobre Danny. A vegades és difícil fer amics, oi que sí?
-Eh, espereu-me! Que ja vinc! -Sempre he pensat que el Nadal és una
mica com… una lupa per les emocions. Si una persona se sent estimada i feliç, el
Nadal farà que se senti encara més feliç i estimada. Però, per qui se sent sol i
infeliç, la lupa fa la seva feina: engrandeix i empitjora totes les coses
dolentes. I el que falta per rematar-ho… és una tempesta de neu que
ho complica tot encara més.
24 DE DESEMBRE
Ja et deia que passaria la tempesta abans de marxar. Au, ja escampa.
-Per desgràcia. -Escolta, Bernadette, et deixo al càrrec.
-Que bé! Serà una festa, ja ho veureu! -Després… de fer les coses de la
llista de la vigília de Nadal.
D'acord. O sigui que serà exactament com sempre?
Oi tant. Totes les tradicions. El gall dindi, una pel·lícula de Nadal i un bon
passeig nadalenc.
A mi m'encanta la tradició de les tradicions tradicionals.
Com a tothom.
-De veritat? N'estàs totalment segura? -Esclar. Em penso que sí. Des de quan
tens tantes ganes de canviar el Nadal?
-Des de que vaig ferset anys, mama. -En fi, és igual. Sigui com sigui,
fes la teva feina. Ja tens la llista.
-Fes la teva feina, Bernie! -I el millor del Nadal,
començarà quan tornem.
Ah.
Ui, ho sento. Que no… que no cridem tots?
No, no. Jo no crido mai.
Adeu, nens!
-Adeu, pare! -Que ho passeu bé!
Adeu!
Almenys… tindrem vuit hores sense els pares.
-Sí! Són vuit hores sense canalla! -Doncs a mi m'encanten, els nens.
Però a vegades està bé tenir-los una mica lluny.
Uh!
Ah…
Bon intent, Eve McQueen, petita mestra de la fuga.
Au, adeu!
Atenció, reclusos,
la sentència comença amb
una llaaarga llista.
Iau!
M'encanten els ferris. És com si la barca portés
el cotxe a collibè.
-T'encanten els clips, a tu. -I tant! Adoro el clips, de fet.
Els Rolls Royce d'ajuntar papers.
Hi ha uns núvols molt negres a l'horitzó o només m'ho sembla a mi, això?
Mm-mm.
L'última hora és que, si algú esperava que la
tempesta es calmaria, que s'ho tregui del cap!
Arriba "La gran nevada dos". Aquesta seqüela es dirigeix al sud…
i té pinta que serà pitjor!
Sí, suposo que sí. D'acord. Ja ho sé. Molt bé,
bona sort. I gràcies, Angie. A veure, tenim un problema gros.
-Què? Què passa? -Per culpa de la neu, el carnisser no ha
portat la comanda de Nadal. Això vol dir que el pagès Yirrell és l'únic
que té galls dindi. O sigui…
No! En Yirrell és dolent. És un terrible torturador tarat de galls dindi.
I quan anava amb ell al col·legi, m'insultava.
Tant li fa, no hi ha Nadal sense gall dindi.
Per què? També mereixen viure.
És que sense gall dindi ja no seria Nadal!
I no es pot celebrar sense menjar gall dindi? Tenim albergínies i…
Charlie! Charlie, videta meva! Hem de marxar!
Ah!
Som-hi. Ens haurem d'afanyar.
Quina llàstima. Eh?
Vaja, vaja. Ja sou aquí. Ai, carai, ves per on. Avui faré caixa… amb la carn.
Estigueu tranquils! Tinc galls dindi per tothom.
Caldria fer-hi alguna cosa, amb aquest abús.
Hi estic d'acord.
Només per saber-ho, senyor Yirrell, quin preu tenen?
Ah, ja em coneixes, "Binocles-Beccles".
-Només el doble del preu normal. -El doble?
Doble?
Pels petits, sí. El triple pels més cepadots, a causa de la recent fluctuació
-de les condicions del mercat. -Això és legal?
El necessitem, el gall dindi.
Només cobro en efectiu. Els beneficis m'aniran
a parar a mi mateix.
-No m'agrada, aquesta insinuació. -Charlie!
Ja porteu prous diners?
Veniu amb la mama.
En fila, sisplau. I no us baralleu, que encara trauré l'agullada elèctrica.
Sí!
-Ai, no. -Ah, Charlie, què deus fer?
Us ensenyaré la mercaderia, d'acord?
Senyor Yirrell! Daixò… no el vull entretenir, però… ¿ els galls dindi estan
-criats en llibertat? -Eh?
Esclar!Tenen tota la llibertat de voltar per… la gàbia! Sí.
I mengen, ehm… cereal?
Doncs no, no tots mengen cereal. Més aviat… del fangal.
Marxeu. Marxeu, capsigranys. Fora!
En fi, si la nena irritant no té més preguntes, darrere aquesta porta hi ha
-aviram com cal… -Vinga. Vinga. Au, veniu.
No!
Enrere, enrere! Prou!
Senyores i senyors, els gustosos i saborosos
galls dindi d'en Yirrell.
Endavant l'aviram! Eh?
Ja et tinc!
Per què sempre li ha tot el pitjor de passar a la bona gent?!
-Charlie! Has espatllat el Nadal a tothom! -Tret dels galls dindi. Això
els hi deu alegrar el dia.
Doncs sí, pels galls dindi està bé.
Però segur que ara Santa Claus no et portarà res.
És que no veus que això em destrossa el Nadal, a mi? Perquè…
perquè te'l destrossarà a tu.
Ja la tens aquí. La crema de Nadal pel pare i per tu.
-Que bé. Gasòfia blanca. -Exacte. Amb
muntanyeta de gasòfia a sobre.
Escolta, vida, ara he de marxar. Ja sé el dia que és,
però el pare i tu us ho passareu molt bé junts. Arribarà d'aquí a una hora,
i de ben segur que portarà més regals que Santa Claus. Apa, adeu! Ah!
I has de fer la compra!
Mm?
Li podries comprar un regalet al teu pare a ca'ls Beccles on viu la Sam Beccles.
-Això empitjora! Vigileu aquí baix! -No cal que
l'enrotllis. Baixa-la i ja està!
Adeu, cantada de Nadal.
Molt bon Nadal. Aa… no. Bona vigília de Nadal,
Sammy. Bona nit de Nadal, Sam.
-Sam! Afanya't, vida. Gràcies. -Ah! Hola, Danny.
Aa… sí, Danny. Exacte. Hola, Sam. Que curiós… veure't aquí.
Hi visc, aquí.
Oh… sí, esclar. És veritat!
Ja ho sabia.
Ehm… és que em faltava comprar una cosa. Ah… la compraria, si estigués obert.
-Ho sento. No ve ningú per culpa de la… -Nevada?
Anava a dir l'evolució de la tragèdia del canvi climàtic.
Sí. La clima-… tàstrofe.
Ehm… daixò… avui ve el meu pare, i li anava a comprar el que més li agrada.
Gominoles.
Ah, a mi també m'agraden. De fet… Té.
Ostres! Que bé! T'ho agraeixo. Taronja, és el seu color. I el verd. I el… groc.
L'hauràs de netejar. Perdona. Les gominoles són millors sense borrissol, en
general.
Sí. Qui vol borrissol? Sempre fa nosa.
T'agradaria entrar-hi un moment per escalfar-te?
Fugir de… la climatàstrofe.
Ah, sí!
No. Però he de marxar.
Oh.
-Hi voldria abans que arribi el pare. -Ah! D'acord. Que emocionant! Me'n vaig,
doncs. Adeu… i bon Nadal. Espero… per tu.
Adeu, Sam.
Ah… per què li he dit que no?
Soc el ser humà… més poruc… del món.
Va tot bé, Danny?
Aa… sí. Tot bé. Gràcies!
Ai, Charlie, sisplau!
-Que podem marxar? -Un ball i ja està!
Tens raó. Hauríem de tornar amb els nens.
Hem d'arribar a agafar el ferri. Som-hi.
Em penso que ha de ser per 'quí.
-Ai, no. -No. No!
Doncs sí.
Alto! No patiu. Segons l'aplicació, hi ha un pont a Sherringham, a l'altra punta de
l'illa. Farem una mica de volta.
A mi m'encanten els ponts. Són com carreteres a l'aire.
Ben fet, ocellets!
On et penses que vas, tu, Houdini? Vine, tenim feina. Aviat arribaran.
Vinga, que tu pots.
Si notes que et falla la tracció, gira cap a la derrapada.
No giris cap a la vora! Ens ofegarem!
-No vull mirar! -Vinga, bonica! Sé que tu pots!
Què us havia dit? Bufar i fer ampolles.
Vigila! Compte!
Agafeu-vos! Agafeu-vos!
Para, para, para!
Para!
-Són galls… dindi? -Dindi?
Doncs… sembla que ara encarem
la direcció que no toca.
Ho arreglo amb un canvi de sentit.
Compte, compte, que cauràs pel…
-… voral. -Ràpid. Enrere!
-Així no serveix. Pitja una mica més fort! -Ja ho faig!
Va, que pots!
-Ja ho sé! Recolzeu-vos cap enrere! -Ah, sí! Bona idea! Vinga!
Bona idea! Una mica més, va!
-Sí! -Visca!
-No, Teddy. No va aquí. -Truquen!
Qui és?
-Oh! Hola, Bernadette! -És la mama?
Hola! Què feu?
Daixò… hi ha hagut un problemet, i sembla que potser no podrem…
tornar avui mateix.
-No hi podreu ser per Nadal? -Oh!
-Què? -Què? Que no hi seran per Nadal?
Hi ha… la possibilitat.
-Mama, què et passa als cabells? -No.
Ah… sí. Aa… no és res.
Aa… doncs, Bernadette,
us haureu de quedar junts al graner. D'acord?
Esclar, però… què passa ara amb els regals?
-Estalvieu bateria per trucar a Urgències. -Haureu d'improvisar. Tanqueu les portes
i no us mogueu. Que ningú surti fins que tornem, d'acord?
De veritat?
-Teddy, tanca la porta. -Sí, capitana.
-Estarem bé. Dic… jo, que estarem bé. -Tu procura vigilar l'Evie i… en
fi, segur que demà ja serem aquí.
O no, si no truquem aviat a Urgències…
Eh? Però…
-Què ha dit? -No venen?
De veritat?
Estic molt, molt trista.
Vinga, l'obro i em deixo anar.
-Ja t'ajudo. -Au!
No, que em xafes amb el braç.
No…
Esteu tots bé?
-De debò? -A poc a poc, vigila.
He dit "a poc a poc", Harry!
Ah, no sembla que sigui tan greu. Ah, sí que… sí que és greu.
Ai… no podríem tornar a peu?
Només si vols perdre els dits de les mans i els peus, i altres parts del cos,
per congelació. No! Ens quedem a la furgoneta.
Com pot ser que no hi puguem ser perquè rebin els regals?
-Això no t'hauria d'amoïnar -Ah, no?
No. T'hauria d'amoïnar que pots morir congelada i no tornar a viure mai més cap
-Nadal. -Ja ho pots dir.
Això és impossible. El motor de la Beyoncé ens escalfarà.
Ai, no.
No m'havies dit que havies batejat aquesta ridícula furgoneta com la Beyoncé.
No! No, no pas la famosa Beyoncé.
Eh?
D'acord, Deu m'odia. Ja és oficial.
Papa!
Hola, Dany. Em sap greu. Està tot tallat.
-Ah. -Hi ha molta neu.
Ah, la neu.
Sí, fa molt mal temps.
Esclar.
Miraré de venir per Cap d'Any.
Sí.
No et posaràs trist, oi?
No.
L'any que ve t'ho compensaré. Serà fantàstic.
L'any que ve.
Tindràs regals.
Sí.
-En fi, bon Nadal, fill. Un petó! -Bon Nadal.
NADAL 1981
SISPLI?
Creus que Santa Claus ens sabrà trobar?
Eh?
Ah, doncs… esclar que sí! Eh,
què creus que vol el moixó rosa que et portin per Nadal?
Només la mama i el papa.
Ai… ja ho sé, Evie. Ja ho sé.
Bona nit a tothom.
-Bona nit. -Nanit!
Sí, bona nit.
Bona nit.
De qui és aquest peu, per cert?
Ah, sí. És meu.
I no el pots apartar?
Aquí no!
Es veia venir. El pitjor Nadal de tots.
Ja et deia que sortissis amb temps.
Quina ràbia, això del pare.
Segur que no ha pogut.
Almenys ens tenim l´un a l´altre. Ja veuràs que bé que ens ho passarem.
Ja vindrà, en Santa, si et veu aquí adormida al meu quarto?
Esclar que sí, carinyo. Esclar que sí.
Saps què? Si m'haguessin donat a escollir
entre el mateix Pare Noel… i el meu pare de veritat,
suposo que hauria escollit el pare.
Déu-n'hi-do, quin desastre.
¿Recordeu que us deia que aquest Nadal em calia un sac ple de remeis? Doncs…
aquí és on hem començat.
-Vola, Elegant! Endavant, noble ren! -Potser no te n'has adonat, però
aquí hi ha una miqueta de tempesta.
Tonteries. És una briseta deno-res.
Eh! Que no podem tornar enrere? Ja hem acabat tots els països bons.
No! Una tempesta ridícula no pot esquerrar el Nadal. Allà! Ves cap a aquell
far!
Entesos. Ja hi vaig!
Ens esclafarem!
-Oh! Gràcies, Bill! -Bona nit, Santa!
Oh!
Eh! Per tots els follets!
Oooh!
Hi hem arribat! Ja acabem. Ai, no. Em pensava que el més difícil era arribar
aquí, però resulta que aquest poble està ple de problemes.
Ja ho pots ben dir! Soc l'únic ren que no està enconstipat i tinc les peülles que
brillen congelades.
Problema número u.
En Danny Williams.
Som-hi!
Si et claves una patacada, te´n vas a una residència.
Quan m'he clavat jo una patacada?
Daixò… no cal que veiem aquesta part, d'acord?
Oh!
Mm. Una mica trist i solitari. Cada dia li fa l'esmorzar a la seva mare.
Però avui… el seu pare no ha pogut venir. Terrible, terrible.
Aquí fa falta alguna cosa superespecial.
Perfecte.
Hola, "banyetes"! Aa… què et sembla si tu
i jo sortim volant junts?
M'ho prendré com un "no".
Problema número dos!
Cinc jovenets dins d'un graner i… sense pares.
-Un repte interessant. -Santa, no t'hi entraran, tots
aquests sacs, per la xemeneia.
No rondinis tant, que ja tinc prou experiència.
Ni piu. No vull sentir ni piu, o veuràs com m'acabo comprant
un trineu electric
Hop! T'ho he dit. I no he piulat!
Som-hi. Els mitjons. On són els mitjons?
Visca la imaginació.
Aquí fa falta la supercreativitat d'en Santa.
Sí! Molt bé! Bona idea.
Perfecte.
Et tocarà a tu, ara, poderosa Bernadette.
Ara, el problema número tres, el més difícil de tots.
Poden ser bessones, però l´una es porta bé i l'altra és…
La malvada! Sempre és una de les dues.
No, no es malvada. Però està clar que ha sigut entremaliada.
Què puc fer?
Ah, tu fes-ho a cara o creu. Encara ens queda Finlàndia, Suècia… i aquell altre on
van de tirolesos.
No m'atabalis. Això és molt important. On seríem si tothom fes entremaliadures
sense parar?
No endreça l'habitació, va afaitar un gos per fer-se una barba…
Ai, Senyor! Va alliberar tots els galls
dindi de la granja.
Au, aviam si espavilem. Aquí fora ja tinc els dallonses
que semblen boles de neu.
Ai, ho sento. Però ha de ser així.
Per molt que em fixi en qui es porta bé o malament, de fet,
és gairebé impensable que me'n pugui anar d'una casa deixant un mitjó buit,
la nit de Nadal.
Ai, Senyor! Això que he fet és terrible.
-En fi, on toca, ara? Jamaica? Barbados? -No. Islàndia!
Arri! Adeu, Wellington-on-Sea!
Sabia que no s'enfadaria.
Sí, sí, sí, sí!
Charlie Beccles, superestrella del rock!
Ai, no.
S'ha equivocat de bessona.
Oooh… no. Què vol dir, això? T'has tornat a deixar Finlàndia?
No! És molt bona notícia! Em sap greu, aquesta nit serà llarga.
Llarga, dius? Si fins ara ja és una nit… eterna… per arrencar-se les banyes de
desesperació.
Doncs encara serà més llarga. I meravellosa!
On anem, doncs, barbes?
Tornem a Wellington-on-Sea.
L'entremaliada sembla que al final no és tan entremaliada! Ah!
És el meu primer codi vermell en cinquanta anys!
-Codi vermell? Que guai! -Li trauré la pols a una d'aquestes
preciositats. Vinga, que hi ha poc temps.
-Hauràs de foradar el firmament, bonic! -Entesos! Encara em queda
reserva al dipòsit. Fixa-t'hi.
M'encanta aquesta feina!
DIA DE NADAL
No m'ho puc creure! Charlie! Charlie! Mira! Ha passat en Santa! Que fort! Mira!
Sí, t'ha portat la guitarra!
I per què no obres els teus?
No ho sé. No he tingut tanta sort.
-Però què vols dir? -Deu ser que vaig ser massa
entremaliada. No hauria d'haver fet…
Charlie! Que el tens ple!
Què?
-Ai, no. La Sam té un atac de pànic. -Prepara't.
-L'hi ha omplert el mitjó! -Ah, m'ha omplert el mitjó.
Ai, que fort, que fort! Que fort, Sam!
-I jo que anava a trucar a una ambulància. -Mira aquest!
-Estaven amagats. Xocolata! -Gràcies!
-Això és una passada! -Uf!
No m'ho puc creure. Baquetes!
Oh! Aquí dins queda alguna cosa.
Ah, sí?
No ho sé. M'ho ha semblat.
Mm…
Jo diria que no.
-Mama això és el que sempre he volgut. -Ah, és veritat!
Oficialment bona.
-Sí que hi havia una cosa. -No. No-no era res.
Ah, d'acord. Mama, escolta què hem après al col·le.
-Gràcies. -No es mereixen.
L'ha encertat, en Santa.
Bon Nadal, llimaquet.
Sí!
Mira a fora.
Quina flipada!
Mm?
Mama? Papa? Ai, no! No han vingut!
-Ostres. -Ostres.
Ai, ostres.
Adeu al Nadal.
O… potser no. Mireu els mitjons. En Santa ha vingut.
-Què? -Ah, sí?
I… ha deixat sorpreses molt interessants.
Un fusell làser? Que estrany.
Una pistola de neteja? Més estrany.
-Un aparell de karaoke? -Mm…
Nateta muntada! Mm!
-Per tu? -Què és això?
-No ho entenc. -La llesta.
Sisplau, avui és Nadal i els nostres pares no
han aparegut. Això és preocupant, cert. Però…
em fa l'efecte que Santa Claus ens està fent una pregunta molt intrigant.
¿Ens ha d'agradar el que envolta sempre el Nadal?
El dinar de Nadal amb tot el que porta?
-No pas. -Fregar els plats després?
L'últim.
-No-o. -Què me'n dieu, del passeig?
Em penso que ja no camino recte.
-No! -Sí! Vull dir, no!
I què, l'entranyable pel·lícula de Nadal?
BON NADAL
No l'aguanto, la pel·lícula de Nadal.
Exacte, jo tampoc. Creieu que ens ho podríem passar molt millor?
-I tant que sí. -Aa… sí.
D'acord, doncs… penseu-ho bé, és un gran moment,
un d'aquells moments que defineixen qui som. ¿Tenim o no la visió d'un futur…
que és millor… més brillant i sempre més divertit?
-Sí! -Sí!
Nens i nenes de Wellington-on Sea, prepareu-vos…
que ha arribat… el nostre Nadaaal!
Sí!
Per això m'encanta la meva feina. N'estic orgullós, d'aquest.
Que guai! Mama! Mama! Mama.
Ah, sisplau, Jan. El pare d'en Danny ja ha fallat.
No em puc perdre la nit de Nadal i Nadal també. Sí, i… ja sé que està molt malalta.
D'acord. D'acord. Que sí.
Ja hi vaig jo.
-Càsum! -Avui també no!
No pot viatjar ningú i jo soc l'única que puc arribar a peu fins a l'hospital.
Hi ha d'haver algú! Algú que no s'hagi acabat de divorciar.
Escolta, ¿coneixes en Bill, el que viu al far?
Mm-mm.
És la seva mare. Potser es morirà. I això no fa gràcia.
Li caic bé i no hi ha gaire gent que li caigui bé.
No és agradable morir amb una persona que no et cau bé agafant-te la mà.
D'acord, ja ho entenc.
La senyora Far i la seva mort antipàtica són més importants que tu, jo i el Nadal.
Ai, fill, esclar que no és així. Però és la meva feina. Faré unes trucades. Trobaré
algú que et cuidi fins que torni.
No t'hi amoïnis. Ja m'espavilo sol. Hi estic acostumat.
T'ho compensaré, t'ho prometo. Si estem tu i jo sols…, ja està bé.
Et faré un sopar molt especial aquest vespre. D'acord?
Què? Una ració extra de gasòfia?
M'he de començar a preparar.
Ai, Senyor. El problema és que,
per molt bé que faci la meva feina, la vida és…
complicada. I, quan s'acaba la meva gran nit,
tot torna a començar.
Aleshores us toca a vosaltres…
arreglar les vostres coses.
Vas molt bé, vida!
-Tu pots, Harry! Continua pujant! -Això és el que miro de fer, reina.
Gairebé hi ets!
-No, no. No! Sisplau! Ai! -S'ha desenganxat!
Vigileu!
-Jo t'agafo! Ja et condueixo! -No! Pareu, pareu!
Oh…
Qui podia haver predit aquesta calamitat? Ah, és veritat. Jo.
Ai, no. Pobres nens!
Com se'n sortiran, sense nosaltres?
Esteu preparats?
-Sí! -Mm-mm.
Canalla del graner, el dinar de Nadal… al nostre estil!
Pizza!
Endavant.
Nateta muntada!
Per… tu! Ja està!
El Nadal és un vint-i-set per cent millor.
-Sí senyor! -Som-hi!
Scarlett, és l'hora del teu regal.
Aaah…
Mengeu cols, pringats!
Sí!
Entoma això! I això!
Pam!
Un Nadal el quaranta-vuit per cent millor. Ara… a rentar els plats! Et toca, Teddy!
Admireu la màgia del netejador a pressió!
Ara, Evie!
Vinga, Teddy, ja els tens!
Guau! Quina flipada!
El Nadal… , un setanta-tres per cent millor.
I ja hi som, només queda una cosa. Seguiu-me!
Sí!
No paris, Sammy!
Ui.
-Charlie! -No entenc com a una nena tan
entremaliada ha tingut tants regals.
A vegades em treu de polleguera. És que no entenc per què has de fer aquestes
-coses. -Aixó sí que és una bona pregunta.
En fi, mentre la Sam mira de desentranyar
el misteri, el pobre Danny no deixa de pensar per què
ell és l'única persona que està sola el dia de Nadal.
O no ho és?
Cantants de nadales. Patireu la còlera del meu paraigua.
Williams.
Ehm… hola, senyora Trapper. He pensat… que voldria tenir companyia.
On és la teva mare?
Treballa. I hem discutit una mica.
I-i el teu pare?
Aa… no ha vingut. La mare i jo ja soparem junts, després,
però potser li vindria de gust una mena de postres de Nadal.
Diria que tots dos estem… sols.
Carai. Daixò… ets força amable, però… em penso que estic enfeinada.
Esclar. No la volia molestar.
La vida no sempre és fàcil, oi, Williams?
No sempre.
Però m'imagino que és la teva mare… qui ara ho passa pitjor.
Mama, només vull…
No.
Això requereix una intervenció, crec jo.
Aviam… recte i… exacte.
Quan em deprimeixo per com està el món,
penso en la porta d'arribades de l'aeroport
de Heathrow. En general…
I ja en tenim prou per avui.
-Eh? -Et toca a tu, Nisha.
Comença la festa!
-Sí senyor! -Sí!
Aguanta-la, Teddy!
Que vinc! Iu-hu!
-El Nadal… ja és un cent per cent millor. -Que no farem el passeig, Bernie?
Mm.
A veure si penso a escriure al meu diari: "Prega per la reencarnació en un
-país tropical". -"Feliç ani-…!"
"Feliç ani-…!"
Ui! Un bon moment pels regals, no us sembla?
Eh?
-Què? -Regals?
Ah.
-Bon Nadal, amor meu. -Què és això?
Ah, era per si de cas. T'havia de despertar amb un regal. I he notat que la
pantalla de l'antic estava una mica esquerdada.
Què? És un mòbil? Està carregat?
-Tu què creus? Sí! Configurat i tot. -I hauríem pogut trucar als nens?
Aa… sí, però no hauria sigut una sorpresa, oi?
Sorpresa!
-Almenys l'embolcall no estava malament. -Aquest tio és burro, no
cal donar-li més voltes.
Ara no contesten. Passa alguna cosa.
Que podem trucar a Urgències d'una vegada, sisplau?
És al número cinc-cents vint de la cua. No pengi.
-Ai, no. -Tothom deu estar afectat.
Ens hi podem estar dies, aquí.
Truca a la Trapper. Que avisi a urgències de l'escola.
Uf! La senyora Trapper fa por.
-Mm, però l'escola va de meravella. -És que… sou com criatures.
Vigila, Harry.
Hola! La senyora Trapper?
Sí. Què volia? Estic molt ocupada.
Ah… sí. Ho sento. No la volia molestar. Ah, sí, soc-soc en Harry Forrest,
el pare de l'Scarlett i en Teddy.
-Harry! Què ha dit? -Sí, vaig fer matemàtiques amb vostè,
sí. Jo mateix. El divuitè de divuit, sí. L'irrecuperable Harry, sí, sí. Però volia
saber si potser ens podria ajudar. Estem una mica aïllats.
A veure, ja li he dit que estic ocupada, però si estan tan desesperats…
Sí! Estem desesperats.
Molt bé. Se m'acaba d'acudir una cosa.
Més de pressa, Williams!
A la porra els galls dindi! No suporto els becs, les plomes…!
-Senyora Trapper. -Hola, Yirrell. Cal que vagi a rescatar
uns veïns que estan atrapats a la neu.
-I per què? -Perquè l'hi dic jo.
-Serà tot un plaer. -Bé. Doncs vagi per
feina, tros de quòniam.
Sí, senyora. Gràcies. Ara mateix.
A vegades resulta molt útil ser una autèntica bruixa aterridora.
Sí, això servirà. Tingui les coordenades d'on són
els McNutt. Ja els pot rescatar. Au, brillo!
Sí, senyora Trapper.
Apa, Williams, que tenim feina.
No em sembla just que em faci treballar el dia de Nadal.
Precisament. Ningú hauria de treballar per Nadal,
ni tan sols la teva mare.
Au, fes-li una ullada, a això.
-Però… això no ho acabarem a temps! -I tant que sí, petit Williams. Arriba
l'hora del projecte "Tornada a Casa".
És increïble que endrecis la meva part de l'habitació. No pot ser bo ser tan polida.
Charlie Beccles, "Operació Sam Contenta". Tàctica i plans?
"Operació Ajudar el Buddy". Operació… "La Nisha tira la síndria"?
"Operació Aparellament"? Pendent.
Ostres!
"Missió complerta". Ho està fent tot per mi?
Què? Què hi fa, això, aquí? No et trec de sobre aquest ull viscós.
Què? Què? Sam, estàs molt rara. És igual.
Molt llesta, aquesta Sam. Ja esperava que al final ho endevinés.
Afanya't, Williams! De pressa!
M-m-m'encanta la c-cavallerositat.
-Eh? -Què?
-Gràcies a Déu que ja ve algú! -Ah! El servei d'assistència.
Estem salvats. Hola, hola! Som aquí! Hola!
Sisplau! Som aquí!
Sí! Al·leluia!
No sabeu com ens alegrem de veure-us!
-Crec que heu tingut un petit entrebanc. -És en Yirrell?
-Yirrell. -Què ha dit?
Qui?
Com estàs, Irrecuperable Harry?
He vingut a rescatar-te… per una petita suma, esclar.
Una petita suma?
-Ai, no! -No, no!
-Que ens enfonsem! -Això caurà!
Ai, Senyor.
Sí.
-Mm. M'ha decebut una mica. -Què? On anem?
-A casa! -A casa!
-Ja hi som tots? -Ehm…
I… endavant! Un, dos, tres, quatre. Un, dos, tres, quatre. I… tornem! Un, dos,
-tres, quatre. Un, dos, tres, quatre. -Ho hem de fer, això? Ui, quin gir!
Què? Ah. Però si…
Fantàstic!
-La Bernie té un gran enginy. -Que divertit!
Però no hem arribat a les casetes de la platja.
L'any que ve, reietona. I ara… arriba l'èpic joc de fet a amagar de Nadal! Qui
guanyi s'endú la bossa de barretes de xocolata!
M'encanta, ja és meva! Uh!
-Som-hi! Iu-hu! -Què fem? De pressa!
Trenta, vint-i-nou, vint-i-vuit, vint-i-set, vint-i-sis, vint-i-cinc,
vint-i-quatre, vint-i-tres, vint-i-dos, vint-i-un, vint, dinou, divuit, disset,
-setze, quinze, catorze, tretze, dotze… -Xxt.
Què?
Mama! Ja ets aquí! Mira què hem fet.
Ai, Danny. No sé ni què dir.
Doncs no digui res. Passi i ja està, senyora Williams.
I que tingui un sopar de Nadal molt especial amb el seu excel·lent fill.
No ens hi acompanya?
Aa… potser l'any que ve. Di-diguem que… m'he de posar al dia… amb la meva família.
Senyora Trapper, n'està segura?
Molt bon Nadal, Williams.
És hora de celebrar els triomfs
i acceptar les derrotes.
Vine aquí!
Segur que estarem la mar de bé.
Jo també ho crec.
El seu tron, senyora.
Bon Nadal, Jamie.
-Primera d' anar al lavabo! -Uh!
No saps com t'estimo, Beyoncé, bonica.
Ja som aquí!
-Es pot saber què ha passat aquí? -Ai, no! Ens han entrat a robar!
-Heu tornat! -Heu tornat!
-Heu arribat! -Visca!
Ah, Nisha bonica, ho sento molt. Perdona'm, sisplau.
-Ei! -No us tornaré a deixar
sols per Nadal mai més!
-Mamaaaaa! -T'estimo, vida.
I està clar… que us heu espavilat per passar-ho bé.
Sí, la Bernie ha sigut fantàstica.
-Amb música disco! -Per mi és tota una heroïna.
-Oh… -És que no hi ha res millor que
un Nadal tradicional, oi que no?
Oi tant que no.
-Un moment. On és l'Evie? -Sí, on és la menudeta?
-Evie! -Ehm…
-Evie! Surt, vinga! -Què hi fa la porta oberta?
-Eve! -Evie! Evie!
Ai, no. Quant fa que no veieu l'Evie?
Evie!
És que jugàvem a fet i amagar. No sé què ha passat. Em sap molt de greu.
Tranquil·la. Ara hem de trobar-la.
No és a la casa!
Ai, sisplau.
Fes un whatsapp a la senyora Trapper. Nens, escriviu als amics.
Necessitem un munt d'ajuda. Trobeu la meva Evie, sisplau.
Ja apareixerà. N'estic segura al cent per cent.
És culpa meva. Li he exigit massa a la Bernie.
Bernie!
Evie!
Bernie, espera, sisplau!
Evie!
-No patiu. Anirem Junts! -Evie!
La trobarem!
-No us separeu! -Aneu amb compte!
Evie!
Danny, et necessitem a tu i el teu
"monster quad" monstruós. L'Eve McNutt s'ha perdut.
L'EVE MCNUTT S'HA PERDUT!! AMB AQUEST TEMPS? NO PINTA BÉ…
ON CREIEU QUE HA ANAT? ALS AIGUAMOLLS?
CERCA COMUNITÀRIA JA!!! PORTEU LLANTERNES
-Som-hi. -Evie! Evie! Vine amb la
Charlie! Que tinc llaminadures!
-Xxt! Charlie! -Sisplau, Charlie, pren-t'ho
seriosament. No és moment per entremaliadas.
-Molt bé. -Ja és aquí.
Tranquil·la.
Atents! Separin-se, formin una fila, dos metres per persona.
Ho hem de cobrir tot!
De pressa!
Mantinguin la distància i no perdin la fila!
-Eve! Evie! -Evie!Bonica! Que tinc gelat, vine!
-Charlie. -Evie!
No, pareu vosaltres. La Charlie no fa res de dolent. Només busca. Ajuda la gent
-a la seva manera, amb… imaginació! -Dona, el que deia el papa és…
Per què li ha deixat el mitjó ple en santa? Perquè sap que no és dolenta.
Es porta bé! Ah! I…
i ja sap quan és el moment
de fer alguna cosa.
-Què? -Ah, sí?
-Ho sé? -Sí que ho saps! I ho fas perquè m'estimes
moltíssim. Per què va trepitjar el vestit de la Nisha? Perquè la Nisha
sempre es fica amb mi i diu que soc la…
-Bessona avorrida? -Exacte! I per què va fer
caure neu sobre la senyora Horton?
-Perdona? -Perquè m'encanta el seu gos el
-Buddy, i ella el tracta molt malament. -Ah.
Això és veritat, Charlie?
No ho sé… La motivació és una cosa complexa.
I va alliberar els galls dindi d'en Yirrell…
-Això sí que no! -Charlie Beccles.
Sí que ho va fer! És injust que, per Nadal,
els pobres galls dindi hagin de morir a la força,
i tot per menja'ns-els el dia que tenim més menjar a taula.
-Doncs… sí. -Sí, esclar.
Doncs el meu desig l'any que ve és ser més com la Charlie, no menys. I ara podem
buscar l'Evie, sisplau, i deixar de jutjar tothom de forma negativa tan alegrament?
-Evie! Evie! -Ei, Sam! Espera'm!
Evie! Evie!
Puges? És a dir, només si et va bé venir. Vull dir… et va bé? Què me'n dius?
Ah! Aa…
-Gràcies per donar-me suport. -Vinga, Evie, on ets?
Ets la millor germana del món.
Au, tu puja al quad amb en Romeu, Julieta.
-Les bessones Beccles al rescat! Iu-huuu! -Evie!
Evie! Evie!
És inútil. No la trobarem mai, amb aquesta foscor.
Però no podem deixar de buscar.
Doncs jo no veig res de res.
Exacte. Tinc una idea! Agafeu-vos.
-Senyor Bill! Senyor Bill, sisplau! -Senyor Bill, obri! Senyor Bill! Sisplau!
Ajudi'ns! Hola? Senyor Bill!
-Ah! Ja ve! -Sí!
Senyor Bill!
-L'Evie McNutt s'ha perdut! -I està superfosc.
-Nois. -I vostè té un superllum!
Ah, doncs pa-… passeu.
Vinga, senyor Bill!
Agafeu això.
Gràcies.
Perdoneu el desordre.
Vinga, Gertrude. És hora de resplendir.
-Evie! -Evie! Evie!
Eh?
És la Bernie.
Segueixi-la, senyor Bill.
Vinga, senyor Bill! Afanyi's!
-Allà hi ha alguna cosa. -On?
A l'esquerra! A l'esquerra!
-Mireu! Allà! -Hi hem d'anar a ajudar-la.
-Som-hi! -Evie! Evie! Evie!
El moixó rosa!
Evie!
Ai, Senyor.
Oh, Evie.
Evie!
És aquí!
Bernie! Bernie!
Bernie! Què et passa?
-L'Evie. On és? -L'hem de buscar. La trobarem.
-És culpa meva. -Segur que és a prop. Ho sé.
Mm?
Mireu cap allà!
Mireu cap a on apunta la llum! Es mou una cosa!
Evie!
Evieee!
Les casetes.
Bernie, aquí hi ha els ocellets grossos! Mira!
Evie.
Evie!
Mama!
Eve, filla meva!
L'hem trobat! És a les casetes de la platja!
L'han trobat!
Sana i estàlvia.
Ho sabia.
He guanyat a fet i amagar?
Sí, reina. I tant que has guanyat.
Vine aquí, superheroi salvador de nenes. Oh… Ai! Uh! Ai!
És que m'encanten els galls dindi.
Em sap greu haver-la perdut. Quina estupidesa! He oblidat l'únic que importa
de debò.
No! No. L'únic que importa és que l'has trobat. I els nens han tingut un Nadal
memorable gràcies a tu, Bernadette.
Fas que em senti orgullosa.
-Entrepà familiar d'Eve! -Mm!
-Ah… oi que és meravellós? -Sí! I tant que sí.
Danny Williams.
Sí?
Això de la llum del far ha sigut idea teva?
Aa…
-Gràcies! -No es mereixen.
Senyores i senyors! Aquest és en Danny, la millor persona de Wellington-on-Sea.
Et toca a tu. Endavant.
Aa…
… ehm…
Sam, havia pensat… que podríem quedar un dia per,
no sé… per prendre unes gominoles, potser.
T'equivoques de bessona.
Soc aquí. Però sí, seria fantàstic.
I així va ser aquell Nadal, un Nadal que perdurarà en la memòria col·lectiva de
Wellington i que demostra que els millors Nadals no sónels millors pels regals… ni
pel magnífic Santa Claus, sinó perquè els compartim amb les persones estimades allà
on volem. I és el moment dels herois locals, com l'ànima bondadosa que va
permetre que el meu amic Bill passés un últim Nadal amb la seva mare.
Hola, Bill!
Però encara quedava una coseta: el tradicional bany de Sant Esteve al mar.
Aquell any, per primera vegada, evidentment,
ningú s'hi va presentar… excepte, això sí,
un intrèpid llop de mar esprimatxat. Encara que s'hagués de banyar sol,
no s'ho pensava perdre.
-Vinga, nois! -Som-hi!
-Hola, Bill. -Hola!
-Bon Nadal, Bill! -Hola, Bill! T'hi atreviràs?
Doncs qui ho havia de dir? Em pensava que Wellington-on-Sea era un poble més on
passar-hi a deixar-hi regals un cop l'any. Però m'equivocava. Resulta que és
una comunitat extraordinària, on l'únic regal que necessiten es tenir-se els uns
-als altres. -Iu-hu!
Au, petit monstre. No et tornis a escapar, Evie.
Sí!
I una comunitat de veritat per tota la vida, no només per Nadal.
M'encanta!
-Ja hi hem arribat. -Que n'ets, d'amable, jove.
Vinga, Danny. Què esperem? Sí!
Recoi, que freda!
Oh, oh!
Missió complerta.
Quina passada!
OFICIALMENT BONA
Va, segueixe'm!
-L'últim que arribi a l'aigua perd! -Doncs seràs tu el pringat!
Espereu, nens!
-Mira, no n'estic segur. Sisplau. Eh! Uh! -Que n'ets, de gallina.
Mama, aguanta això.
Feliç hipotèrmia!
Senyora Trapper, gràcies per cuidar el meu Danny.
Molt bon Nadal.
Sí. Ho ha sigut, al final.
I ara, em penso, que és hora de fer un banyet. En marxaaa!
Crec que té raó. Que aprenguin com es fa!
-Mireu-me! Soc la Super-Eve! -Iu-huuu!
És que m'encanten els finals feliços. Iu-huuu!
EL NADAL SEGÜENT
LES TRES REINES MAGUES
LES CLIMATÀSTROFES
RESERVA D'OCELLETS MCNUTT
EN MEMÒRIA
TRINEU ELÈCTRIC
Bon Nadal a tothom! I que tingueu… bona nit.
A qui l'hi dius, això? Ja tornes a parlar sol?