DETTA HAR HÄNT
Alice!
- Hotar Nattroteln civilpersoner? - Vi stoppar kräk som du.
Du bekräftade just Nattrotelns existens.
Vad gör du och amerikanerna?
Jag har erbjudit dem iransk underrättelseinformation.
Jag informerar Abbas, sen sätts du på första bästa flyg hem.
Hjälper det om jag ger er Peter?
Det är nån som vill syntetisera ett av Foxgloves vapen.
Vi behöver veta vilket.
- En kemikalie till har stulits. - Har de allt de behöver?
Tror du att de är förmögna till att bygga ett vapen på egen hand?
De behöver hjälp med att bygga det.
- Nej! - Släpp henne!
- Vem fan är du? - Jag är dr Coles postdoktor.
Du kan sätta stopp för allt det här. Bara du pratar med min chef.
- Noor är inte här än. - Vi har ett större problem.
SJUTTON ÅR TIDIGARE
- Får du ingen mat på internatskolan? - Jo, men den är inget vidare.
Han saknar hemlandet.
Britterna kan inte laga mat. Skicka dit en kock.
Om de ändå visste vem hans pappa var.
Vad menar du?
Pengarna som finansierar skolan har du släkten Bala att tacka för.
Köttet på gaffeln, som du så bekymmerslöst glufsar i dig,
har du också Bala att tacka för.
Trots det tar du inte namnet i din mun.
Jag har gjort uppoffringar,
och som tack presenterar du dig som Tomás Dargin i skolan?
- Din mammas efternamn. - Jag tänkte att det blev enklare så.
Namnet Bala är din födslorätt.
Jag har kämpat för den.
Våra landsmän har dött för den.
Varenda en vid det här bordet har vigt sina liv åt den.
Har du glömt din släkthistoria i skolan?
Om inte mitt namn duger åt dig, duger inte middagen heller.
Jag har hört dig predika förut.
Du skickade mig till England för att visa att vi är smarta och inte bara starka.
Jag kommer inte in på universitetet med hjälp av er krigsivrare.
Du! Tomás.
Inte nu.
- Hördu. - Inte nu, sa jag.
- Gå tillbaka och be om ursäkt. - Jag vill inte se den idioten.
Du skulle ha sett hans besvikelse över att du inte följde med och jagade.
Hela veckan hade han sett fram emot att ta med sin son ut på jakt igen.
Och så dök du inte ens upp.
- Har han sagt det? - Jag följer med på varje jakt.
Jag såg det på honom.
Du ville följa med. Mig gav han inget val.
Han gav dig mycket mer än så.
När pappa dog medan han stred för honom, tog han an mig som om jag vore hans.
Det stoppar inte de andra där inne från
att påminna mig om att jag egentligen inte är en av er.
Förstår du inte vilken tur du har?
Jag skulle ge vad som helst för namnet Bala,
och du vill inte ens ha det.
Viktor blev helt knäckt när han hörde att du kallade dig för Dargin i skolan.
Det var du.
Du berättade det.
Du ska veta din plats.
Glöm inte din heller.
Du är ingen Bala. Det blir du aldrig.
Jag är bättre än vår familj. Det är därför ni avskyr mig.
Gå och var hans knähund, du.
Slicka upp hans rester.
En örfil kommer aldrig få de andra eleverna att sluta mobba dig.
Det kan bara ditt namn.
Ta in dem.
Rada upp dem.
För bort familjen. Ge kemisten och hans assistent instruktioner.
- Pappa? - Det är ingen fara. Gör som de säger.
- Det kommer att ordna sig. - Gör det inte!
Jag har henne.
Vi har lämnat stan nu. Vart ska vi?
Vart ska vi?
Våld är ingen effektiv förhörsteknik.
Nej, men det känns bra. Du gör mig förbannad.
Du vet inte hur det går till, va?
- Vad vill du ha? - En mobil.
Jag ringer och anordnar ett möte. Sen får du träffa honom.
Så enkelt är det.
Minsta ansats till att ta dig ur det här, och vi är tillbaka på ruta ett. Förstått?
Tiden går.
Alice Leeds.
Det var så hon hette, va?
Din döda kollega?
Vet du ens vad mannen du dödade i Thailand hette?
Jag trodde väl inte det.
Ring upp chefen.
Jag har Sutherland här. Han följer med.
- Hur går det? - Mobilen är avstängd.
Bilen dumpades vid en lagerlokal utanför stan.
Däckspår från en annan bil leder i motsatt riktning.
En grå skåpbil som fångats på kamera kan stämma in på tiden och riktningen,
men regnumret syns inte.
Ett kemiskt vapen har hamnat i händerna på en okänd liga.
En fransk agent är död.
Agenter bedriver en jakt förgäves, och flera civila har kidnappats.
Och nu har ditt enda säkra kort försvunnit med din agent?
Jag omformulerar frågan. Är Sutherland misstänkt?
- Inte i nuläget. - Leta då rätt på honom.
Foxglove är inte längre Nattrotelns ansvar, men det är Sutherland.
Jag förstår.
- Behöver vi inte bättre skyddskläder? - Inte i det här labbet.
Frisk luft tillförs här inne.
Kemikalierna förvaras i förslutna, inerta behållare klädda med glas.
Allt skyddas av ett tjockt lager korrosionsbeständig nickellegering.
Med tanke på vad CIA forskade kring här inne,
var det viktigt att inget kunde sippra ut.
- Och där inne? - Rör inget utan att jag säger till.
Annars kan inte ens skyddskläder skydda dig.
Undersök labbet och kontrollera att du har allt du behöver.
Ni försöker verkligen tillverka K.X. Det kommer inte att gå.
Er forskning säger annorlunda.
Det där är bara teoretiskt.
Inget i den här omfattningen tillverkades under projektet.
- Ni ber mig att... - ...rädda din familj.
Gör du inte som jag säger, tar jag hit dem och blåser skallen av dem.
Tick, tick, tick.
Det räcker inte med mig. Jag behöver tid och assistenter.
- Menar du att hon är värdelös? - Vänta! Du förstår inte.
Om nåt går fel under processen, om jag begår ett enda misstag, då...
Gör inte det, då.
Sätt igång.
Vad ska vi göra?
Material i så stora volymer...
Det är inte ens säkert att det är möjligt.
De genomskådar oss om vi bara står här. Vi måste låtsas jobba.
Vid minsta fel...
Vad behöver du för att det ska bli helt säkert?
Pröva mig fram till rätt parametrar, för att sedan använda dem i större skala.
Då så.
Vi sätter igång och jobbar så långsamt vi bara kan.
- Och sen? - Sen hittar vi en väg ut.
Kom.
Inga vapen.
Du har ont om tid.
Då går vi.
Caleb.
Han i Bangkok hette så.
Hans två bröder, föräldrar,
farmor, far- och morbröder, kusiner med familj,
syskonbarn, vänner och jag...
Vi var på hans begravning.
Fyrtiotvå människor som älskade honom.
Vi får aldrig träffa honom igen på grund av ditt jobb. Sånt är väl livet?
Ha så trevligt.
- Vad vill du mig? - Inget.
Du är väl den som söker?
Vi tar en promenad.
Finns det nåt som branschen har lärt mig, så är det att allt och alla har sitt pris.
Vad du nu än vill ha av mig,
så bestämmer du hur mycket du är villig att betala.
När allt kommer omkring är du alltså bara en mellanhand?
Du köper och säljer information?
Du sålde för fan ett kemiskt vapen till högstbjudande.
Insiktsfullt men fel.
Jag sålde det till budgivaren med störst chans att lyckas.
Med vadå?
Det får du fråga köparen, om du hittar personen i fråga i tid.
Tänker du hjälpa mig?
Det beror på hur mycket hjälpen är värd för dig.
Hänger du med?
Betyder alla de människor som mister livet när Foxglove väl används inget för dig?
Jag skulle säga
att de är mindre värda för mig än vad Rose Larkins liv är värt för dig.
Är du med på noterna nu?
Vad vill du?
Förenta nationernas generalsekreterare har en sak som jag är ute efter.
Det är en akt.
IUN0134...
...-20180713.
Siffrorna efter strecket är ett datum som hjälper dig på traven.
Jag säger numret en gång till.
Lyssna noga och memorera det, för Roses skull.
IUN0134...
...-20180713.
- Lagt det på minnet? - Ja.
Hans dator är en av få med åtkomst till den,
om inte den enda.
Ger du mig akten,
får du veta var Foxglove-vapnet tillverkas och var ms Larkin just nu hålls fången.
Är det allt? En akt?
Som du sa...
Jag köper och säljer information.
Du går en kund bakom ryggen. Är akten värdefullare än Foxglove?
Du ska få veta en sak om värde.
Jag kände inte morfar särskilt bra. Han dog när jag var liten.
Det märktes att mamma älskade honom, att han hade påverkat hennes liv.
När han gick bort fick jag ett rakvatten som hade tillhört honom.
Det var inte värt nåt i pengar, men för mig var det ovärderligt.
Det är svårt att förklara,
men det var han, på ett sätt.
Eller snarare vad han symboliserade:
min mammas lycka.
Så är det med värde.
Du avgör inte vad som är värdefullt för mig.
En kvinna som betyder allt för dig betyder inte det minsta för mig.
Här har vi dig, beredd att offra ditt liv för henne.
Det förstår jag också.
Och därför säger jag:
Taget.
Det handlar inte om akten.
- Om jag hjälper dig... - ...så äger jag dig sen.
Det är det som är själva priset.
Ditt liv i utbyte mot hennes.
- Hur tar jag mig ens in? - Genom övertygelse.
Upprepa aktnumret.
IUN0134-...
...2018...
...0713.
Ser du? Du har störst chans att lyckas.
Jag vet att du tänker på elefanten i rummet.
De beslut som tidigare fattades av Peter Sutherland senior
avgör inte vad som är viktigt och värdefullt för dig just nu.
Det är upp till dig.
Du får leva med konsekvenserna.
Hur kontaktar jag dig när det är klart?
Då ringer du det här numret.
Låt det ringa.
Du får ett sms med vidare instruktioner.
Lycka till.
Håll ett öga på honom.
Se till att han inte viker av.
- Peter? - Hej. Ursäkta att jag stör.
Jag vet att jag är den sista personen du vill prata med just nu,
och den sista du skulle göra en tjänst...
- Vad vill du? - Jag behöver ta mig in i FN-huset.
- Vad kan du berätta om det? - Om FN-huset?
Jag behöver ta mig in utan att utlösa...
Vet du vad?
Jag skulle inte ha ringt. Det är ändå omöjligt.
Vänta.
Jag kan hjälpa dig in, men då behöver vi träffas på en gång.
Jag trodde att du följde med Sami. Vad hände?
Jag åkte aldrig.
Hur skulle jag kunna det efter alla lögner?
- Förlåt för det. - Jag kan hjälpa dig.
Jag pratar med dig av ett enda skäl. Jag behöver nämligen en sak av dig.
Okej.
- Du får veta mer när vi ses. - Visst.
Möt mig i samma källare som förut.
Jag åker dit nu.
Kan du öppna ventilen till kvävet?
Och nu?
Vänta tills pumparna har trycksatts.
Ledningarna måste tömmas på syre.
Under tiden tar vi fram en stabilisator som hämmar oxidering.
Jag tänker mig organofosfat av fosfortriklorid.
Sånt ingick inte i gymnasiekemin.
När K.X. blandas med luft
oxideras det och expanderar vid förångningen.
Det är därför bara några milliliter är så dödligt.
Stabilisatorn förhindrar att det händer.
Inte förhindrar, men oxideringen sker långsammare.
K.X. är för instabilt utan den.
Stabilisatorn motverkar reaktionen.
Hoppas jag, i alla fall.
- Förstår du? - Ja.
Nej.
Det är vår enda chans att inte stryka med på kuppen.
- Han säger att han behöver mer hjälp. - Han klarar sig med assistenten.
Henne du nästan hade ihjäl? Din vårdslöshet kommer att stå oss dyrt.
Om han inte kan göra sitt jobb...
Jag tar hit familjen en kroppsdel i taget tills han gör det.
Det är alltid bra med deadlines.
Problemet med dig är att du saknar stake. Du låter gärna mig göra grovjobbet.
Du ser inte skogen för alla träd.
Vi får bara en chans.
Hans familj är det enda vi har att förhandla med.
- Var inte så inskränkt. - Annars vadå?
Så du har en ryggrad ändå. Glöm inte vem som gjorde det här möjligt.
Vill du hjälpa till?
Vi behöver en hållhake på hon som du så gärna håller vid liv.
Doktorn har vi redan i vårt grepp. Vi behöver ta ett på henne också.
- Är du ensam? - Ja, det är bara jag.
Det finns inget som kan reparera den skada som är skedd.
Du förtjänade inte att bli lurad. Jag är verkligen ledsen för det.
Jag har ingen rätt att kräva dig på nåt.
Jag ber inte ens om förlåtelse.
Men snälla...
Hjälp mig att rädda Rose.
Vi har försökt att stoppa en kemisk vapenattack.
Den som ligger bakom allt har Rose.
Om jag inte gör nåt dör både hon och tusentals andra människor.
Om jag lyckas stoppa attacken har allt det här varit värt nåt.
Jag måste ta mig in i FN-huset.
Om du hjälper mig får du träffa din mamma redan ikväll.
Det lovar jag.
Det är otroligt att du ljuger igen.
- Det gör jag inte. - Jag vet att mamma är i Iran.
Hon sitter i förvar. Vem vet vad de gör mot henne?
Du struntar i oss!
- Hon är här. - Du ljuger!
Ja?
- Det är Peter. - Vilken överraskning.
Noor är här. Hon dök inte upp på grund av mig.
Iranierna påstår att mamman är i Iran. Ge Azita telefonen, så pratar vi mer sen.
Här.
Mamma?
Prata med dem.
- Mamma? - Noor?
Är det du?
Ja, det är jag.
- Var är du? - I New York.
Jag tog mig ut ur landet.
Men...
Farhad...
Jag vet.
Jag har hört.
Jag är verkligen ledsen.
Det är mitt fel.
- Det är mitt fel att det blev så. - Säg inte så.
Var är du?
- När ses vi? - Snart.
Väldigt snart.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig också.
Peter?
Ring upp samma nummer, så kommer Sami och hämtar dig.
Om han inte hittar dig först. Han spårar säkert mobilen redan.
Noor, hjälper du mig?
Snälla.
Jag kan tillverka en besöksbricka med ett foto på dig.
- Då kommer du in i huset... - Det är allt som behövs.
Det gör detsamma.
Javad är här. Han väntar där utanför.
De har avslöjat mig. De tänker skicka mig tillbaka till Iran.
Jag hade inget val.
Javad och hans vakter griper dig när vi går härifrån.
- Hur många är de? - Fyra.
- Beväpnade? - Troligen. De förväntar sig motstånd.
- Vad händer med dig? - De tar med mig tillbaka.
Vad tänker du?
Kan du använda en sån här?
Om stabilisatorn fungerar som den ska kommer ämnet att få en lila färg.
Hur vet du det?
Den röda fosforn och de rester av den vätecyanid som finns i cyanet,
när det har blivit flytande, borde bli lila om vi har lyckats.
- Vad vill han? - Ingen aning.
Gå in dit.
Vem är du?
- Säg som det är. - Dr Coles assistent.
- Du är inte kemist. - Det är nerverna.
Jag har aldrig blivit hotad med pistol.
Du ljuger.
Du hade det här i väskan. Hemligstämplade CIA-uppgifter om Foxglove.
Jag måste ha fått med mig dem från dr Cole eller nåt.
Vi gick igenom hans papper.
Du ljuger inte så bra som du tror.
Du får en sista chans. Vem är du?
Vem jobbar du för? Vilka vet att du är här?
Alla.
Snart kryllar det av poliser här.
Nej, vänta!
Det tog åratal att få staten att medge dokumentens existens.
Och så bär du omkring på dem i en väska.
- Det är dags att du börjar snacka. - Okej, du har rätt.
Vad tror du själv?
Mitt team har haft koll på er.
De andra är på väg.
Om du dödar mig har du haft ihjäl en FBI-agent också.
Jag tror dig inte. De borde redan vara här.
Vad undanhåller du för mig?
Du försöker hitta en utväg.
Jag vet att du inte vill skada nån.
Tvingar de andra dig?
- De lyder mina order. - Är du så säker på det?
Jag såg er förut. Det verkar inte som att du bestämmer.
Jag såg hur fumlig du var i labbet.
- Hur länge tror du att det håller? - Hjälp mig att stoppa dem.
Väst ska få betala för vad de gjorde mot min familj.
Är planen bara att hämnas?
Ska ni verkligen använda vapnet mot människor?
Jag vet hur pass farligt Foxglove är.
Du ville inte döda mig förut.
Jag anar att du inte vill döda tusentals, men så kommer det att bli.
Du är inte tvungen. Du kan bli en hjälte.
Nu räcker det!
- Det är för sent att göra nåt nu. - Inte om du låter mig gå.
Undrar du hur jag kom över dokumenten? Jag jobbar för FBI.
Vi hade ögonen på er när ni stal kemikalierna.
Du har rätt. Ingen är på väg.
Om du låter mig gå ser jag till att få hit både FBI och CIA.
Vi kan få ett stopp på det här.
- Om Markus ser oss... - Vi får ta den risken.
Du är inget monster.
Det finns människor som bryr sig om dig, som älskar dig, som vill leva med dig.
Vad skulle de tycka om det här?
Sloane.
Hon tycker att jag är bättre än familjen.
Fråga dr Cole hur förödande vapnet är.
Fråga sen dig själv
om du kan leva med andras blod på dina händer.
Kan Sloane det?
Vem vill du vara för henne?
Vänta här.
Vänta.
Stopp och belägg.
Vad är det här?
Han är er. Nu vill jag hem.
Ta med henne tillbaka.
Noor.
Noor!
Du ska tas i förvar för spionage mot den islamiska republiken.
- Ska ni gripa mig i New York? - Folk försvinner här för jämnan.
- Om jag vägrar? - Det kan sluta på ett annat sätt.
Ingen kommer och räddar dig.
Bra.
Du ska få sona dina brott.
Sanningens ögonblick.
Vi behöver ta ett snack.
- Är det klart? - Det är ett prov.
K.X. i stabil form.
Svara mig ärligt.
Kan vapnet hejdas när det väl har använts?
- Hejdas? - Som jag sa.
Man skapar inte den här sortens vapen om man oroar sig över det.
Det här ämnet... Vet du ens vilken effekt det har?
När det används har det samma effekt som alla binära stridsgaser.
I fråga om K.X. är den andra gasen syre.
När K.X. blandas med luft
ökar molariteten exponentiellt.
Tappar man den där har man andats in gasen innan man noterat att den slår i golvet.
- Du menar att man kvävs. - Om man har tur.
Det är troligare att man drabbas av brännskador
när luften inuti kroppen reagerar på ämnet och expanderar i lungorna.
Kroppen bränns inifrån vid inandningen,
liksom utifrån när ånga kommer i kontakt med huden.
Ju mer man andas in,
och ju mer luft man kippar efter när smärtan gör det svårt att andas,
desto mer bränns det, desto snabbare expanderar det.
Man önskar att man kvävdes ihjäl.
Nej...
Det går inte att hejda.
Flaskan du har i din hand är mord.
Och det här?
En massaker.
Lyssna nu väldigt noga.
Du får inte slutföra arbetet.
Då var det dumt att du hotade min familj och placerade mig i en glasbur.
- De tittar på. - Dra ut på det så länge det bara går.
Jag ska hjälpa er två härifrån.
- Jag ska ingenstans utan min familj. - Jag förstår det.
SKRIVER UT
Noor? Vad gör du här?
Snälla...
Vad gör du här?
Svara.
Så det är sant.
Du spionerar för amerikanerna.
Vad har du sagt dem?
Nej, inget...
- Den franska rapporten... - Den angår inte dig.
- Din dotter står på listan. - Ett ord, och det blir ännu värre för dig.
Du vill skydda henne.
Förrädare som ni förtjänar att få ert straff.
Ni förtjänas att bestraffas för era brott i ert hemland.
Din dotter har inte begått några brott.
Jag hörde vad som hände.
Hon stack till Paris med sin pojkvän.
Är det där hennes adress?
De vet alltså var hon är...
Och du är så illa tvungen att ge cheferna listan.
Jag kanske kan hjälpa dig.
Det enda du ska hjälpa mig med är att överlämna dig själv.
Låt mig gå.
Jag går raka vägen till FN och ger listan till franska delegationen.
Vi kan varna dem.
Din dotter också.
Hon kan få en chans att leva sitt liv.
Hur skulle jag kunna lita på en förrädare?
Lägg skulden på mig.
Du har bevisen du behöver.
Du vet att jag försökte hoppa av
och hjälpa min familj ut ur landet.
Du vet att min bror dog på grund av det.
Det finns inget som ni eller fängelset kan göra mig
för att jag ska må sämre än vad jag redan gör.
När mamma ser mig hädanefter,
kommer hennes enda tanke att vara att hon förlorade sin son på grund av mig.
Ingenting är värre än det.
Låt mig fortsätta vara en förrädare.
Berätta allt för Javad.
Att jag stal pappren och att du inte kunde stoppa mig.
Det är allt man behöver veta.
Ge din dotter en chans.
Du får tio minuters försprång.
Sen går jag till vakterna.
Noor lämnade precis representationen. Mobilen ledde hit. Peter syns inte till.
- Ska jag ta henne till sin mamma? - Inte än. Följ efter henne.
Vi måste se om hon leder oss till Peter först.
- Jag ska se om jag kommer på nåt mer. - Okej.
Var är han?
Lugnt och fint.
- Jag skulle inte ha gett dig adressen. - Var är Solomon? Vad hände egentligen?
- Du måste lita på mig. - På dig? Du...
Lät du honom gå?
Han tog med mig till sin chef. Köparen.
Jag får snart vem han sålde Foxglove till, och då ringer jag dig.
Men nu måste du släppa ut mig.
- Peter... - Den som har Foxglove har Rose.
Jag vet det. Vi försöker hitta henne.
Ni har ingen aning, va? Inga spår, inga bevis, inte minsta chans.
- Hjälp oss på rätt sätt. - Det finns inget rätt sätt.
Om du envisas är det över för dig.
Det finns inga ändamål som helgar medlen.
Du måste...
- Jag kan inte göra ingenting. - Inte jag heller.
Men jag är så illa tvungen att ta med mig dig.
Och jag vill inte behöva använda våld.
Om jag sitter fängslad i resten av mitt liv
för att jag räddade tusentals människor,
så låt gå.
Handlar det om tusentals människors liv eller om Rose?
Skjut eller flytta på dig.
Nej! Peter!
Peter!
Vad händer här?
Han har jobbat i timmar och har bara fått fram det här.
Det är oacceptabelt.
- Var försiktig. Vi riskerar att dö. - Vad är det som tar sån tid?
Jag testar den i liten skala först. Det tar tid.
- Tid vi inte har. - Lyssna på honom.
Du verkar inte förstå dig på situationen. Jag ska ge dig en påminnelse.
- Ta hit familjen! - Nej! Vänta!
Markus!
Nu slutar vi göra det på ditt sätt.
Jag har dig.
Nej!
Jag har gjort som ni bad om.
Nej! Snälla!
- Tänker du säga som det är? - Jag gör ju det.
Vi kan tillverka en större sats nu.
- Varför tar du så lång tid på dig? - Jag gör inte det!
Jag gör inte det.
Varför tittar du ditåt?
- Vad har du sagt honom? - Markus...
- Varför gick du ut med henne? - Du har gått för långt.
Det är jag som bestämmer över familjen. Det här måste få ett slut.
- Lås in honom i kylrummet. - Är du inte klok? Du jobbar för mig!
- Lås in dem på kontoret. - Sluta genast!
Det ordnar sig.
Det är jag som är Tomás Bala!
Det är ingen fara. Gör som de säger.
Ni går tillbaka in i labbet och kommer inte ut förrän allt är klart.
Jag ber inte snällt igen.
Varför dröjde det?
- Har du brickan? - Ja, men ändrade planer.
- Jaha? - Jag följer med.
Gå härifrån.
Vi har ingen plats för skeptiker.
När började du tvivla?
Markus, min kusin...
Du får inte kalla oss för familj längre. Den tiden är över.
Vi skulle blotta västs och USA:s lögner.
Vi skulle inte begå samma dumma misstag som pappa.
Han har gjort vedervärdiga saker, som han nu får betala för.
Vi kan inte rädda honom undan rättvisan.
Det är sanningen.
Det är dumdristigt av oss att själva bli monster.
Jag ska leda namnet Bala tillbaka till sin maktställning.
Jag är familjens överhuvud. Det måste du respektera.
Du ska lyda mig.
Tillsammans ska vi skapa fred och välstånd för vårt folk.
För vårt folk? När såg du oss senast som ditt folk?
Viktor kände sig sårad
när du slutade komma hem från internatskolan.
Han låtsades inte om det inför oss.
"Min son Tomás är ute och erövrar västvärlden.
Han besegrar dem på deras villkor."
Jag visste hur det låg till.
Du hade övergett honom och oss,
ditt folk.
Men din pappa kom att acceptera det.
Nu räcker det, för fan. Släpp ut mig.
Du har aldrig förtjänat namnet Bala.
Jag visste det. Han insåg det också så småningom.
Jävla odjur.
Du blir inte förlåten!
Jag ropar till Herren i min nöd och han svarar mig.
Va?
Herre, rädda min själ från lögnaktiga läppar,
från falska tungor.
Vad mumlar du om?
Vad skall han ge dig,
ja, vad mer skall han ge dig,
du falska tunga?
En krigares skarpa pilar.
Nej! Snälla...
Snälla!
Undertexter: Viktor Hessel