DIN EPISOADELE ANTERIOARE
Alice!
Asta face Acțiunea de Noapte, amenință civili?
Oprim ticăloși ca tine.
I-ai confirmat existența Acțiunii de Noapte.
Ce faci cu americanii?
M-am oferit să le dau informații secrete iraniene.
Îi spun lui Abbas și vei ajunge acasă cu primul zbor.
Dacă ți-l aduc? Pe Peter, americanul.
Cineva vrea să creeze una dintre armele din programul Foxglove.
Ajutați-ne să aflăm pe care!
- Au mai furat un compus chimic. - Au tot ce trebuie?
Crezi că pot construi singuri o armă chimică?
Au nevoie să le-o construiască cineva.
- Nu! Mamă! - Dă-i drumul!
Tati!
- Cine dracu' ești? - Fac cercetare cu dr. Cole.
Poți opri toate astea. Vorbește direct cu șeful meu!
- Noor n-a apărut încă. - Avem o problemă și mai mare.
CU ȘAPTESPREZECE ANI ÎN URMĂ
- Nu te hrănesc suficient la internat? - Ba da, dar mâncarea e oribilă.
Îi lipsește mâncarea de acasă, englezii gătesc prost. Dă-i un bucătar!
L-ar hrăni mai bine de-ar ști cine-i e tată.
Ce vrei să spui?
Banii cu care ți se plătește școala există datorită numelui Bala.
Carnea pe care o mănânci acum cu nonșalanță
există datorită numelui Bala.
Și ți-e atât de rușine, încât nu-l poți rosti?
Sacrific atâtea pentru tine,
iar tu îmi mulțumești prezentându-te ca Tomás Dargin la școală?
- Luând numele mamei tale? - M-am gândit că va fi mai ușor.
Ai din naștere dreptul la numele Bala.
La roadele luptei noastre, pentru care ne-au murit compatrioții.
Toți cei de la masa asta și-au dedicat viața acestei lupte.
Ai uitat istoria propriei familii la școala aia?
Dacă numele meu nu e destul de bun pentru tine, nici cina mea nu e.
Ți-am auzit discursurile.
M-ai trimis în Anglia ca să faci om din mine.
Să arătăm că sunt deștepți, nu doar puternici.
Nu intri la universitate cu o familie de războinici.
- Tomás! - Nu acum, Markus.
Am zis că nu acum!
- Vino înapoi și cere-ți scuze! - Nu vreau să-l văd pe ticălos.
Să-l fi văzut când eram la vânătoare,
cât de dezamăgit era că tu lipseai.
De o săptămână ne povestește
cum te-ar lua la vânătoare, ca atunci când eram copii.
- Iar tu nu te-ai obosit să vii. - El ți-a spus asta?
Vânez cu el de când aveai opt ani. I se citea pe față.
Tu ai vrut mereu să mergi. Mie nu mi-a dat de ales.
Dar ți-a dat multe alte lucruri.
Când tata a murit pentru el, m-a luat și m-a tratat ca pe fiul lui,
dar asta nu-i oprește pe ceilalți de acolo
să-mi aducă aminte că nu sunt chiar de-al vostru.
Nu îți dai seama ce noroc ai?
Eu aș da orice să port numele Bala, iar tu îl disprețuiești.
Când unchiul Viktor a auzit că te vei numi Tomás Dargin la școală, a fost distrus.
Tu ai fost.
- Tu i-ai spus. - Trebuia să fii pus la punct.
Și tu trebuie să fii pus la punct. Nu te numești Bala.
Și nici nu te vei numi.
Sunt mai bun decât familia asta. De asta mă urâți amândoi.
Du-te, fii lacheul lui!
Bucură-te de resturi!
Nu faptul că ridici palma îi împiedică pe ceilalți să te hărțuiască. Nu.
Ci numele tău.
AGENTUL DE NOAPTE
Aduceți-i aici!
Aliniați-i!
Familia merge în camera frigorifică. Chimistul și ea, în laborator.
- Tată! - O să fie bine.
- Fă ce spun! - Tată!
Fă ce spun! Nu pățești nimic.
- Nu-i asculta! - Am eu grijă de ea.
Am ieșit din oraș. Unde mergem?
Unde mergem?
Violența fizică nu e o tehnică de interogare eficientă.
Știu, dar mi-a plăcut. Mă enervezi.
Tot nu știi ce se va întâmpla?
- Ce vrei? - Dă-mi un telefon!
Sun, aranjez o întâlnire și te duc la el.
E simplu.
Dacă faci vreo mișcare care nu-mi place, o luăm de la început. Înțelegi?
Pierdem vremea.
Alice Leeds.
Așa o chema pe partenera ta care a murit, nu?
Tu știi numele celui pe care l-ai ucis în Thailanda?
Așa credeam și eu.
Sună-l pe șeful tău!
Da, Sutherland e cu mine. Îl aduc.
- Ce mai știm? - Are telefonul închis.
A lăsat mașina lângă un depozit de la periferie.
O altă mașină a lăsat urme plecând în direcția opusă.
Pe o cameră din zonă apare o dubă gri.
Ora și direcția se potrivesc, dar nu se vedea numărul din unghiul ăla.
Doamne! Avem o armă chimică în mâna unor atacatori necunoscuți,
o agentă DGSE care a murit,
agenți care se învârt de nebuni prin oraș
și mai mulți civili răpiți.
Iar singurul tău suspect a reușit să dispară cu agentul tău?
Să reformulez. Sutherland e suspect acum?
- Până nu aflu mai multe, nu. - Găsește-l!
Misiunea Acțiunii de Noapte nu mai e Foxglove, ci Sutherland.
Am înțeles.
Nu ne trebuie costume de protecție?
Tot laboratorul e un costum de protecție. Are propria sursă de aer curat.
Toate componentele chimice se țin în vase sigilate cu sticlă la interior
și un strat gros de aliaj de nichel rezistent la coroziune la exterior.
La ce cerceta CIA-ul în acest laborator,
s-au asigurat că nimic nu putea să iasă.
Și când suntem înăuntru?
Nu atingi nimic fără să-ți spun eu. Altfel, nici nu va conta dacă ai costum.
Verificați laboratorul, asigurați-vă că aveți tot ce vă trebuie!
Chiar vreți să produceți KX. Nu va merge.
Cercetările tale nu zic asta.
Era ceva pur teoretic.
În timpul studiului, nu s-a produs nimic de asemenea anvergură.
Îmi cereți...
Să-ți salvezi familia.
Dacă nu faci ce ți se spune, le împușc în cap în fața ta. Pac-pac!
Nu am cum să reușesc singur.
- Am nevoie de timp, de echipă. Eu... - Deci ea e inutilă?
- Stai! - Nu, stai! Nu înțelegi.
Dacă merge ceva prost, dacă fac o greșeală, e posibil...
Atunci, n-o da în bară!
La treabă!
Ce facem?
Cu aceste materiale, în aceste cantități... Ce ne cer s-ar putea să fie imposibil.
Dacă nu facem nimic, vor observa. Trebuie să ne prefacem că muncim.
Dacă fac un singur pas greșit...
Ce ai de făcut ca să fie sigur? Ca să te asiguri că nu greșim?
- Poate un lot-pilot. - Ce?
Un test. Stabilim parametrii, apoi îi reproducem la scară.
Bine.
Trecem la treabă, cât de încet putem.
- Și apoi? - Găsim o cale de a scăpa.
Haide!
Nu te apropii înarmat.
Tu te grăbești.
Bine, să mergem!
Îl chema Caleb.
Pe cel ucis de tine în Bangkok.
Cei doi frați mai mari, ambii părinți,
o bunică, unchii, verii, familiile lor,
nepoate, nepoți, prieteni, inclusiv eu...
Toți am fost la înmormântarea lui, 42 de oameni care l-au iubit.
Nu-l vom mai vedea fiindcă tu ți-ai făcut treaba.
Așa e viața. Nu-i așa, Peter?
Spor la discuții!
- Sunt aici. Ce vrei? - Nimic.
Tu ești cel care caută ceva, nu?
Hai să ne plimbăm!
Am învățat ceva în acest domeniu, și anume că toți și toate au un preț.
Indiferent ce vrei de la mine, stabilește cât ești dispus să plătești!
Până la urmă, nu ești decât un intermediar de lux?
Doar cumperi și vinzi informații secrete?
Ai vândut o armă chimică celui care a dat mai mult.
Perspicace, dar incorect.
Am vândut-o celui mai motivat ofertant, care e mai probabil să reușească.
- Ce să reușească? - Îi întrebi pe ei, dacă-i prinzi la timp.
Îmi spui unde sunt?
Depinde cât valorează pentru tine.
Începi să te prinzi?
Pentru tine n-au nicio valoare viețile celor care ar muri în urma atacului?
Dacă stau să mă gândesc,
nu valorează pentru mine cât valorează pentru tine viața lui Rose.
Dar asta e situația.
Ce vrei?
Secretarul general al ONU are ceva ce îmi doresc.
Un dosar.
IUN0134
liniuță 20180713.
Numerele de după liniuță reprezintă o dată care te poate ajuta să-l găsești.
O să repet numărul dosarului.
Ascultă cu atenție și memorează-l de dragul lui Rose!
IUN0134
liniuță 20180713.
- L-ai reținut? - Da.
Computerul lui e probabil singurul de pe care îl poți accesa.
Dacă îmi aduci dosarul, îți spun unde se creează arma Foxglove
și unde e ținută acum domnișoara Larkin.
Asta e tot? Un dosar?
Ai spus-o și tu.
Vând și cumpăr informații secrete, nu?
Ai trăda un client pentru asta? E un dosar mai valoros decât Foxglove?
Să-ți spun ceva despre valoare.
Nu mi-am cunoscut prea bine bunicul.
A murit când eram mic.
Am văzut cât de mult îl iubea mama, cât de mult i-a influențat viața.
Când a murit, mi-a rămas o veche sticlă de-a lui cu aftershave.
Fără valoare bănească,
dar pentru mine era neprețuită.
E greu de explicat, dar o atinsese. Era ca el.
Era, mai degrabă, ce reprezenta el,
adică fericirea mamei mele.
Așa se stabilește valoarea.
Nu tu decizi ce e valoros pentru mine.
Iar viața unei femei care înseamnă totul pentru tine nu înseamnă nimic pentru mine.
Te afli acum aici,
gata să renunți la viața ta pentru a ei.
Înțeleg bine și asta.
Și îți spun
că accept.
Nu acel dosar contează.
- Dacă fac asta... - Te voi avea la mână.
Acesta e prețul, noul meu prieten.
Viața ta pentru a ei.
- Cum intru acolo? - Dacă ești motivat, intri.
Repetă numărul dosarului!
IUN0134 liniuță...
2018...
0713.
Vezi? Cel mai probabil vei reuși.
Știu la ce te gândești. Marea ta dilemă.
Te asigur că deciziile din trecut ale tatălui tău
nu determină ce e important acum pentru tine.
Nici ceea ce contează acum.
Decizia îți aparține.
Tu vei suporta consecințele.
Când termin, cum te contactez?
Când ai ce ți-am cerut, sună la numărul ăsta! Lasă-l să sune!
Vei primi un mesaj cu instrucțiuni.
Succes!
Urmărește-l!
Ai grijă să nu se abată din drum!
- Peter? - Bună! Îmi pare rău că te deranjez.
Știu că sunt ultima persoană cu care vrei să vorbești acum,
ultimul om căruia să vrei să-i faci o favoare...
- Ce vrei? - Vreau acces în clădirea ONU.
- Îmi poți spune ceva despre asta? - La ONU?
Da, vreau să intru fără să declanșez...
Știi ce? Eu...
Scuze! Nu trebuia să te sun. E imposibil.
Stai!
Te pot băga înăuntru.
Dar trebuie să ne întâlnim personal acum.
Nu ai plecat cu Sami? Nu v-ați întâlnit?
Nu m-am dus.
Cum să mă duc, după atâtea minciuni?
Îmi pare rău.
Te pot ajuta.
Dar vorbesc cu tine doar fiindcă acum vreau ceva de la tine.
Bine.
- Și îți pot cere doar personal. - Bine.
Ne vedem tot în subsolul ăla. Pornesc acum.
Așa. Deschide valva rezervorului de azot!
Gata. Și acum?
Așteptăm puțin, se va presuriza instalația
și va elimina oxigenul rămas în conducte.
Între timp, facem un stabilizator care va inhiba oxidarea.
Un ester fosforic din triclorura de fosfor.
N-am făcut asta la chimie în liceu.
Bine. În contact cu aerul, KX oxidează și se extinde rapid când se evaporă.
De asta e atât de letală expunerea la câțiva mililitri.
Deci stabilizatorul împiedică reacția.
Nu o împiedică, dar încetinește oxidarea cât lucrăm cu el aici.
KX e prea instabil fără el.
Atenuează reacția, ca o supapă de siguranță.
- Cel puțin așa sper. Înțelegi? - Da.
Nu.
Doar așa putem crea cantități mari fără să ne sinucidem.
- Dacă mai vrea ajutor, trebuie ajutat. - O are pe asistentă, ajunge.
Cea pe care era s-o ucizi? Nesăbuința ta ne va costa.
Dacă chimistul nu va reuși...
Îi voi aduce bucăți din soția și fiica lui până va reuși.
Știm cu toții ce e un termen-limită.
Asta e problema ta. N-ai tupeu să te ocupi de lucrurile murdare.
Mă pui pe mine să mă mânjesc.
Iar tu nu vezi imaginea de ansamblu.
Avem o singură șansă.
Doar cu ajutorul familiei îl putem convinge pe chimist.
- Mai gândește și tu! - Sau ce?
E bine că ți-a revenit curajul,
dar nu uita cine a făcut totul!
Vrei să ajuți?
Vezi cum o convingem pe cea pe care vrei s-o ții în viață.
Îl avem la mână pe chimist. Trebuie s-o avem la mână și pe ea.
- Ești singur? - Da. Sunt doar eu.
Nu am ce să spun ca să îndrept ce a pățit fratele tău.
Nu meritai să fii mințită așa.
Îmi pare rău pentru tot.
N-am dreptul să-ți cer nimic.
Nici nu-ți voi cere să mă ierți.
Dar te rog...
ajută-mă s-o salvez pe Rose!
Totul a fost ca să oprim un atac cu arme chimice.
Și atacatorii au răpit-o pe Rose.
Dacă nu îi pot opri, o vor ucide, pe ea și mii de alți oameni.
Dar dacă o pot opri, și trebuie să încerc,
nu va fi fost totul în zadar.
Trebuie să intru la ONU.
Dacă mă ajuți, te duc la mama ta diseară.
Jur.
E incredibil că mă minți din nou.
- Nu mint. - Știu că ați lăsat-o pe mama în Iran.
Că au reținut-o și cine știe ce îi fac. Că noi nu contăm pentru voi!
- E aici. - Mincinosule!
Da.
- Peter. - Sunt surprins să te aud.
Sunt aici cu Noor. N-a venit din cauza mea.
I-au zis iranienii că mama ei n-a scăpat. Dă-i-o pe Azita la telefon! Apoi, vorbim.
Poftim!
Mamă?
Fă-i să vorbească mult!
- Mamă? - Noor?
Noor, tu ești?
Da, eu sunt.
- Ce faci? Unde ești? - La New York.
Eu am scăpat.
Dar...
Farhad...
Știu.
Mi-au spus.
Îmi pare atât de rău!
E vina mea.
- E vina mea că s-a întâmplat așa. - Nu spune asta!
Unde ești?
- Când pot să te văd? - Curând.
Ne vedem curând.
Te iubesc, mamă.
Și eu, azizam. Te iubesc foarte mult.
Peter?
Ține-l! Când suntem liberi, suni iar. Sami va veni după tine.
Dacă nu te găsește el primul. Probabil că deja îl urmărește.
Noor, mă poți ajuta?
Te rog!
Cu poza ta, ți-aș putea face un ecuson de invitat la misiune.
- Așa ai putea intra în clădire... - E tot ce vreau.
Dar nu contează.
Javad e aici. Așteaptă afară să te prindă.
Au aflat ce făceam și m-au reținut. Vor să mă trimită înapoi în Iran.
Îmi pare rău, n-aveam de ales.
Când plecăm de aici, Javad și gărzile te vor duce la misiune.
- Câți sunt? - Patru.
- Înarmați? - Probabil.
Se așteaptă să reziști, ca data trecută.
- Ce vor face cu tine? - Mă vor escorta înapoi la misiune.
La ce te gândești?
Știi să folosești ăsta?
Dacă stabilizatorul merge cu raportul calculat acum, KX va avea o nuanță mov.
De unde știi?
Fosforul roșu din stabilizator și acidul cianhidric din cianogen,
odată condensate, trebuie să devină mov.
Dacă legătura a reușit.
- Ce vrea? - Nu știu.
Aici.
Cine ești? Zi-mi adevărul!
Sunt asistenta doctorului Cole.
- Nu ești chimistă. - Am doar emoții.
- N-am mai lucrat cu pistolul la tâmplă. - Minți.
Uite ce am găsit în geanta ta!
- Dosare secrete ale CIA despre Foxglove. - Le-oi fi luat de acasă de la dr. Cole.
- Tocmai ne uitam la dosarele lui. - Nu minți atât de bine precum crezi.
Te mai întreb o dată. Cine ești?
Pentru cine lucrezi? Cine știe că ești aici?
Toată lumea.
Într-o oră, vor fi polițiști peste tot.
Stai, te rog!
Familia mea a încercat cu anii să facă SUA să admită că astea există.
Și tu vii cu dosarul în geantă, de parcă nici n-ar conta. Vorbește!
Bine, ai dreptate.
De unde crezi că-l am?
Fac parte din echipa care vă urmărește. Ceilalți sunt pe drum.
Dacă mă omori, îți adaugi la dosar uciderea unui agent FBI.
Nu te cred. Dacă se știa unde ești, erau deja aici.
De unde ai dosarul? Ce nu-mi spui?
Cauți o portiță de scăpare.
Te-am văzut la dr. Cole. Nu vrei să faci rău.
Ceilalți te obligă să faci asta?
- Lucrează pentru mine. Fac ce le spun. - Ești sigur?
Văd cum te cerți cu celălalt. Nu pare că primește ordine.
Eu te văd pierdută prin laborator, de parcă ești prima oară într-unul.
- Cât crezi că îți mai merge? - Ajută-mă să opresc totul!
Nu se poate opri. Vestul va plăti răul făcut familiei mele.
Totul e un plan ridicol de răzbunare?
Chiar veți folosi arma împotriva oamenilor?
Știu ce periculoase sunt armele Foxglove și știu că nu i-ai lăsat să mă omoare.
Pariez că nu vrei să ucizi mii de oameni, fiindcă asta se va întâmpla.
- Nu face asta! - Taci!
- Ai putea fi un erou. - Ajunge, am zis!
- Nu mai putem opri ce va fi. - Dacă mă lași să plec, putem.
Vrei să știi de unde am dosarul? Lucrez pentru FBI.
Când ați furat azi substanțele alea, eram în spatele vostru la fiecare pas.
Ai dreptate, nu vine nimeni.
Dar ne poți ajuta.
Dă-mi drumul și aduc aici FBI-ul, CIA-ul, pe toată lumea.
Putem opri totul imediat.
- Dacă ne prinde Markus... - Ne asumăm riscul.
Știu că nu ești un monstru.
Sunt oameni care țin la tine, te iubesc și vor să trăiască alături de tine, nu?
Ce ar crede despre toate astea?
Sloane.
Spune mereu că sunt mai bun decât ai mei.
Întreabă-l pe dr. Cole ce poate face substanța aceasta!
Și întreabă-te
dacă poți trăi cu asta pe conștiință.
Dar Sloane?
Ce fel de om vrei să aibă alături?
Așteaptă aici!
Stai puțin!
Stai pe loc!
Ce se întâmplă?
Ți l-am adus. Acum vreau să merg acasă.
Du-o înapoi la misiune!
Noor!
Te arestez pentru spionaj împotriva Republicii Islamice.
- Mă arestezi în New York? - Orașul e periculos, oamenii dispar.
Și dacă nu vreau?
Putem face și altfel.
Nu te va salva nimeni.
Bine.
Vei plăti pentru crimele tale.
E momentul adevărului.
Trebuie să vorbim.
- Asta e? - E mostra de control.
E agentul chimic KX, varianta stabilă.
Vreau părerea ta sinceră.
Dacă s-ar folosi această armă, s-ar putea controla?
- S-o controlezi? - Da.
Nu înțelegi.
Nu poți crea așa ceva dacă te interesează controlul.
Știi măcar cum acționează substanța pe care mi-ai cerut-o?
Se poate folosi ca orice altă muniție chimică binară.
Dar elementul secundar la KX e oxigenul.
Când vine în contact cu aerul,
crește exponențial molaritatea.
Spargi fiola aia într-o cameră și oamenii inhalează KX până să vadă fiola spartă.
- Adică se vor sufoca. - Cei norocoși.
Cel mai probabil, vor simți efectul bășicilor
când aerul din ei intră în reacție cu substanța și li se extinde în plămâni.
Te arde din interior, când o inspiri,
și din exterior, când vaporii intră în contact cu pielea ta.
Inhalezi, absorbi tot mai mult oxigen străduindu-te să respiri din cauza durerii
și se extinde tot mai repede, arzându-te tot mai mult.
Te-ai ruga să te sufoci.
Nu...
Nu poate fi controlată.
Cu fiola din mâna ta comiți o crimă.
Cu asta?
Un masacru.
Ascultă-mă cu mare atenție!
Sub nicio formă nu-ți vei termina munca aici!
Nu trebuia să-mi ameninți familia și să mă bagi într-o cușcă transparentă.
- Ne privesc. - Trage de timp cât poți de mult!
Fă-o destul și vă scot pe amândoi de aici.
- Nu plec fără familia mea. - Am înțeles.
PRINTARE COLOR - ANULAȚI
Noor, ce cauți aici?
- Vă rog, eu... - Te-am întrebat ce cauți aici.
Explică-mi!
Deci e adevărat...
Spionezi pentru americani.
Ce le-ai spus?
Nimic, eu...
Raportul francez...
- Nu te băga! - Fiica dvs. e pe listă.
Dacă sufli vreun cuvânt, voi face să-ți fie și mai rău.
Vreți s-o protejați.
Trădătorii ca tine merită orice pedeapsă.
Merită să fie duși acasă pentru a da socoteală.
Dar fiica dvs. n-a făcut nimic, nu-i așa?
Am auzit ce s-a întâmplat.
A fugit la Paris cu un iubit.
Asta e adresa ei?
Deci ei știu unde e.
Și trebuie să o dați superiorilor.
Dacă v-aș putea ajuta?
Singurul lucru pe care îl poți face pentru mine e să te predai.
Lăsați-mă să plec!
Mă duc direct la ONU,
la delegația franceză, și le-o dau lor.
Îi putem avertiza pe toți.
Avertizați-vă fiica!
Dați-i o șansă să-și trăiască viața!
Să am încredere că o trădătoare va face ceva nobil?
Puteți da vina pe mine.
Aveți dovezile necesare.
Știți că încercam să rămân aici
și să-mi scot familia din țară.
Știți că fratele meu a fost ucis din cauza asta.
Nicio închisoare nu m-ar putea face să mă simt vreodată mai rău decât acum.
Când mama se va uita de-acum la mine,
va vedea doar cum am lăsat-o fără unicul ei fiu.
Nu-mi puteți face mai rău de-atât.
Lăsați să fiu eu trădătoare în continuare.
Îi spuneți lui Javad.
Că am intrat aici, am luat documentele și am fugit înainte să mă puteți opri.
E tot ce trebuie să știe.
Dați-i fiicei dvs. această șansă!
Ai la dispoziție zece minute.
Pe urmă, alertez paza.
Noor e în fața misiunii iraniene. Aici m-a dus telefonul. Peter nu e aici.
- Vrei s-o duc la mama ei? - Nu încă, dar urmărește-o!
Să vedem dacă ne duce la Peter înainte să o luăm.
- Să văd ce idei îmi mai vin. - Am înțeles.
Unde e?
Încet.
Nu trebuia să-ți zic de acest loc.
Unde e Solomon? Ce s-a întâmplat la ascunzătoare?
- Ai încredere în mine! - Încredere? Tu...
I-ai dat drumul?
Solomon m-a dus la șeful lui, cumpărătorul.
A zis că-mi spune cui i-a vândut dosarul Foxglove. Te sun imediat ce aflu.
Dar trebuie să mă lași să plec.
- Peter... - Rose e la cei ce au dosarul.
Știu. Facem tot ce putem ca s-o găsim.
N-ați avansat deloc. N-aveți nici piste, nici probe, nici șanse să dați de ei.
- Găsește o cale mai bună! - Nu există. E singura cale.
Ia-o pe calea asta și ești terminat.
De data asta, niciun scop nu justifică mijloacele.
Catherine, trebuie să...
- Nu voi sta cu mâinile în sân. - Nici eu.
Dar din cauza acțiunilor tale, trebuie să te rețin.
Și nu vreau să folosesc forța.
Dacă va trebui să-mi petrec restul vieții într-o celulă
fiindcă am ales să salvez mii de vieți,
așa să fie.
E vorba de mii de vieți sau de Rose?
Împușcă-mă sau dă-te la o parte!
Nu! Peter!
Peter!
Ce e?
A lucrat ore întregi și asta e tot ce a obținut.
E inacceptabil.
Ai grijă! Ne-ar putea ucide pe toți.
- Ce faci cu ea? - De ce durează atât?
Se testează întâi în laborator. Durează.
- Nu avem timp. - Ascultă-l!
- De asta l-am adus aici. - Poate nu înțelegi situația.
Să-ți reamintesc.
- Aduceți familia! - Nu, stai!
- Nu! - Markus!
Nu ne mai luăm după tine.
Ești cu mine.
Nu!
- Vă rog, am făcut tot ce mi-ați cerut. - Nu, te rog, nu face asta!
- Nu! - Stai!
- Mamă! - Îmi spui adevărul?
Asta fac. Testul confirmă teoria. Acum putem face o cantitate mai mare.
- De ce tragi de timp? - Nu trag!
Nu trag de timp!
Nu trag!
De ce te uiți la el?
- Ce i-ai spus? - Du-te!
- Markus... - De ce ai scos-o din laborator?
Ai mers prea departe.
Eu zic ce face și ce nu face familia asta. Pun capăt acestei situații.
- Băgați-l în camera frigorifică! - Ați înnebunit? Lucrați pentru mine!
- Încuie-i în birou! - Markus, oprește-te!
- Va fi bine. - Nu!
Eu sunt Tomás Bala!
- Va fi bine. Faceți ce zic ei! - Nu!
Voi vă întoarceți în laborator și nu ieșiți până nu terminați treaba!
E ultima oară când vă rog.
Ai întârziat.
- Ai ecusonul? - Da, dar schimbăm planul.
- Adică? - Vin cu tine.
Lăsați-ne!
Nu e loc printre noi pentru necredincioși.
- Când ți-ai pierdut credința, Tomás? - Markus, vere...
De acum nu mai suntem veri. S-a terminat.
Noi doi ne-am propus să demascăm minciunile Occidentului.
Ale Americii.
Nu să repetăm greșelile prostești ale tatălui meu.
A comis fapte îngrozitoare, monstruoase.
Iar acum plătește pentru asta.
Nu îl putem scăpa de pedeapsă.
Ăsta e adevărul. Și nu putem să devenim și noi monștri încercând să-l scăpăm.
Voi spăla onoarea familiei noastre.
Vom recâștiga puterea.
Eu sunt acum capul familiei și mă vei respecta.
Mă vei urma.
Împreună, noi doi vom asigura pacea și prosperitatea poporul nostru.
- Poporul nostru? - Da.
De când nu ne mai consideri poporul tău?
La început, unchiul Viktor a suferit când n-ai mai venit acasă de la internat.
S-a prefăcut în fața celorlalți.
Zicea: „Băiatul meu va cuceri Occidentul. Îi va bate cu armele lor.”
Dar eu știam adevărul.
L-ai abandonat.
Ne-ai abandonat pe noi. Poporul tău.
Am înțeles înaintea lui, dar și el a realizat.
Ajunge! Dă-mi imediat drumul!
N-ai fost niciodată demn de numele Bala.
Știam, dar s-a convins și el până la urmă.
Animalule!
Nu vei fi iertat!
Către Domnul strig în strâmtorarea mea, și El mă ascultă.
Ce?
Scapă-mi sufletul de buza mincinoasă, de limba înșelătoare!
Ce bolborosești acolo?
Ce-ți dă El ție?
Ce-ți aduce El ție, limbă înșelătoare?
Săgeți ascuțite de războinic.
Nu!
Nu, te rog! Nu!
Te rog!
Subtitrarea: George Georgescu