VIDĚLI JSTE...
Alice!
Takže Noční akce vyhrožuje civilistům?
Chytáme ksindly jako ty.
Právě jste mu potvrdil existenci Noční akce.
Co s těmi Američany kuješ?
Nabídla jsem jim, že jim od nás seženu tajné informace.
Až to řeknu Abbásovi, pomažeš prvním letadlem domů.
Co když ti ho přivedu?
Petera. Toho Američana.
Někdo se snaží vyrobit jednu ze zbraní z toho spisu.
Pomozte nám zjistit kterou.
Bezva.
Ukradli další sloučeninu.
Takže už mají vše?
Myslíš, že ta banda dokáže sama vyrobit chemickou zbraň?
Budou na to někoho potřebovat, ne?
- Ne! Mami! - Nechte ji!
Tati!
- Ty jsi jako kdo? - Postdoktorandka dr. Colea.
Můžeš to zastavit. Promluv si s mým šéfem z očí do očí.
Catherine? Núr ještě nedorazila.
Máme větší problém.
O 17 LET DŘÍVE
To ti na internátu nedávají najíst, Tomási?
- Není to k jídlu. - Je zvyklý na domácí kuchyni.
Angličané neumí vařit. Pošlete jim kuchaře.
Vědět, čí je syn, možná by ho krmili líp.
O čem to mluvíš?
Peníze na tu nóbl školu máš jen díky příjmení Bala.
Maso, které si bezmyšlenkovitě dopřáváš, máš na vidličce jen díky příjmení Bala.
Přesto se za něj stydíš a zapíráš ho?
Po všem, co jsem pro tebe obětoval, se mi odvděčíš tím,
že si ve škole říkáš Tomás Dargin?
Jménem po matce?
Přišlo mi to jednodušší.
Jméno Bala je tvé dědičné právo.
Bojoval jsem za něj.
Naši krajané za něj umírali.
Všichni u tohoto stolu mu zasvětili život.
Zapomněl jsi snad na té škole na rodinnou historii?
Pokud ti nevoní moje jméno,
tak ani moje jídlo.
Znám tvoje proslovy.
Poslal jsi mě do Anglie, aby ze mě něco bylo.
Jako důkaz, že jsme silnější i chytřejší.
Ale na univerzitu těžko vezmou potomka válečných štváčů.
Hej! Počkej. Tomási.
Teď ne, Markusi.
- Hej. - Nech mě na pokoji.
- Vrať se ke stolu a omluv se. - Nemám na toho grázla náladu.
Měl jsi ho vidět dneska na lovu, jak ho zklamalo, žes nešel taky.
Celý týden básnil jenom o tom,
jak vezme syna zase na lov, jako když jsme byli malí.
Ale ty ses neobtěžoval přijít.
To ti řekl on?
Byl jsem na každém lovu od tvých osmi. Poznám mu to na očích.
Jenže tys chodil dobrovolně. Mně nikdy nedal na výběr.
Dal ti mnohem víc.
Když za něj padl můj otec, přijal mě za člena rodiny.
Ale i tak mají ostatní ve zvyku připomínat mi, že nejsem jeden z vás.
Nedochází ti, jakou máš kliku?
Já bych dal za jméno Bala cokoli, a ty si ho vůbec nevážíš.
Když strýček zjistil, že ve škole vystupuješ jako Tomás Dargin,
zničilo ho to.
To ty.
- Vyslepičils mu to. - Abych ti připomněl, kam patříš.
Ty taky nezapomínej, kam patříš.
Nejsi Bala.
Ani nikdy nebudeš.
Jsem lepší než tahle rodina. A otec mě za to nenávidí. Vy oba.
Tak mu běž dělat poslušnýho pejska.
A paběrkovat po něm.
Před šikanou tě neochrání facka.
Kdepak.
Ale tvoje jméno.
NOČNÍ AGENT
Přiveďte je.
Seřaďte je.
Rodinu zavřete do chlaďáku.
Chemik s pomocnicí půjdou do laborky.
- Tati? - To nic.
- Ne. - Klid.
- Dělej, co říkají. - Tati?
Poslechni je! Neboj se.
- Nedělej to! - Dám na ni pozor, Wile.
Už jsme za městem. Kam jedeme?
Tak mluv!
Fyzický násilí není účinná metoda výslechu.
Já vím, ale vytáčíš mě a ulevilo se mi.
Nedochází ti, na čem jsi, co?
- Co chceš? - Dej mi do ruky mobil.
Zavolám mu, domluvím vám schůzku a vezmu tě za ním. Jednoduchý jak facka.
Zkusíš na mě nějakou levárnu,
a pomažeš zpátky, jasný?
Čas běží.
Alice Leedsová.
Tak se jmenovala, ne? Tvoje mrtvá parťačka.
Zajímal ses vůbec, kohos v Thajsku zabil ty?
Že mě to nepřekvapuje.
Zavolej šéfovi.
Jo, mám tady Sutherlanda. Přivedu ho.
- Tak co? - Mobil má pořád vypnutý.
Chevrolet nechal u skladu na kraji města.
Stopa po jiném vozu vede opačným směrem.
Dopravní kamera zachytila poblíž šedou dodávku.
Čas a směr by odpovídaly, ale na záběru není vidět SPZ.
Ježíši. Máme tu chemickou zbraň v rukou neznámých útočníků,
mrtvou francouzskou rozvědčici,
agenty honící se po městě za duchy a únos několika civilistů.
A do toho váš agent zmizí s jedinou vytěžitelnou osobou?
Zeptám se jinak. Patří Sutherland k podezřelým?
- To zatím nevím. - Tak ho běžte najít.
Bolehlav už není starostí Noční akce, ale Sutherland ano.
Rozumím.
Neměli by nám dát protichemický oblek?
Tím je celá tahle laboratoř.
Má svůj vlastní zdroj čistého vzduchu
a všechny látky jsou hermeticky uzavřeny v inertních skleněných nádobách.
To vše za tlustou vrstvou antikorozní niklové slitiny.
Vzhledem k tomu, jaký výzkum tu CIA prováděla,
chtěli mít jistotu, že se nic nedostane ven.
A když jsme uvnitř?
Pokud neřeknu, na nic nesahejte.
Jinak vám bude nějaký oblek k ničemu.
Nejdřív se tu porozhlídněte. Připravte si všechno, co potřebujete.
Vy vážně chcete vyrobit KX. To se vám nepovede.
Váš výzkum tvrdí opak.
To? To je jen teorie.
V takovémhle rozsahu se během výzkumu nic nevyrobilo.
Chcete po mně...
Abyste zachránil svou rodinu.
Když neuděláte, co chceme, přímo před váma jim proženu kulku hlavou.
Tik tak.
Sám na to ale nestačím.
Potřebuju čas. A výzkumný tým. A...
A ona je k ničemu?
- Ne! - Počkejte! Ne! Nechápete to.
Když se cokoli pokazí nebo když udělám chybu, může to...
Tak to neposerte.
Do práce.
Co budeme dělat?
Vyrobit ty látky v takovém množství dost možná ani nejde.
Když nebudeme dělat nic, všimnou si toho.
Musíme pracovat aspoň jako.
Když udělám sebemenší chybu...
Co potřebujete, aby se to udělalo správně a bezpečně?
- Možná pilotní šarži. - Co?
Malý vzorek k vyladění postupu. Pak ho zopakujeme ve velkém.
Tak dobře.
Co nejpomaleji se dáme do toho.
- A pak? - Nějak se odsud dostaneme.
Tak vylez.
Se zbraní tě nepustím.
To tebe tlačí čas.
Fajn, jdeme.
Byl to Caleb.
Ten, cos ho zabil v Bangkoku.
Oba starší bráchové, rodiče,
babička, strejdové, bratranci, jejich rodiny,
synovci, neteře i kamarádi včetně mě...
Všichni jsme mu byli na pohřbu. Celkem 42 lidí, co ho mělo rádo.
A kvůli tvý práci ho už nikdy neuvidíme.
Ale tak to holt chodí, co, Petere?
Hezky si pokecej.
Jsem tu. Co chcete?
Nic.
To ty něco hledáš, ne?
Projdeme se.
V téhle branži jsem se naučil jedno.
Všechno i všichni mají svou cenu.
Ať ode mě chceš cokoli, musíš si říct, kolik jsi ochotný zaplatit.
Takže nakonec jste jenom navoněnej kšeftař?
Kupujete a prodáváte informace za provizi?
Za nejvyšší nabídku klidně prodáte i chemickou zbraň.
Jsi bystrý, ale mýlíš se.
Prodal jsem ji zájemci s největší motivací a šancí uspět.
Uspět v čem?
Na to se musíš zeptat jeho, pokud ho najdeš včas.
Řeknete mi, kde jsou?
Záleží, nakolik si toho ceníš.
Už ti svítá?
Když použijou Bolehlav, přijde o život spousta lidí.
To je vám jedno?
Kdybych měl stanovit jejich hodnotu,
určitě si jich cením méně než ty života Rose Larkinové.
- Proto jsi tady. Už chápeš? - Co chcete?
Generální tajemník OSN má něco, co chci.
Vyšetřovací spis.
IUN0134–
20180713.
Čísla za pomlčkou značí datum.
Třeba ho tak snáz najdeš.
Zopakuji ti to číslo ještě jednou.
Dobře poslouchej a zapamatuj si ho kvůli Rose, ano?
IUN0134–
20180713.
- Máš to? - Jo.
K tomu spisu se dá dostat dost možná jen z jeho počítače.
Přines mi ten spis, a povím ti, kde právě teď vyrábějí tu chemickou zbraň
a kde drží slečnu Larkinovou.
Nic víc? Jenom spis?
Jak jsi sám řekl.
Zabývám se nákupem a prodejem informací, ne?
Zradíte kvůli tomu klienta? To má ten spis větší hodnotu než Bolehlav?
Povím ti něco o hodnotě.
Svého dědu jsem moc neznal. Zemřel, když jsem byl malý.
Věděl jsem, jak moc ho matka měla ráda a jak moc ji v životě ovlivnil.
Když zemřel, našel jsem po něm starou lahvičku kolínské.
Peněžní hodnota žádná,
ale pro mě k nezaplacení.
Těžko se to vysvětluje.
Ale dotýkal se jí. Ta lahvička byl on.
Respektive to, co představoval.
Matčino štěstí.
Tak funguje hodnota.
Ty nerozhoduješ o tom, co pro mě má cenu.
Stejně tak mi může být život ženy, která je pro tebe vším, úplně ukradený.
A teď tu stojíš přede mnou
a neváháš zahodit celý svůj život za její.
A já to chápu, Petere.
Proto ti říkám,
že to přijímám.
Nejde vám o žádnej spis.
- Když to pro vás udělám... - Budeš můj.
Tohle tě to bude stát, můj příteli.
Tvůj život za její.
- Jak se tam vůbec dostanu? - Máš motivaci.
Zopakuj mi číslo spisu.
IUN0134–
2018
0713.
Vidíš? Máš i velkou šanci uspět.
Vím, co ti běží hlavou. Kostlivec ve skříni.
Ale věř mi, že minulá rozhodnutí Petera Sutherlanda staršího
nemají vliv na to, co je pro tebe důležité v tuto chvíli.
Na čem v tuto chvíli záleží.
Je to tvoje rozhodnutí.
Následky si poneseš sám.
Až to seženu, jak vás kontaktuju?
Až získáš, co chci, zavolej na tohle číslo.
Nech to zvonit.
Přijde ti zpráva s pokyny.
Hodně štěstí.
Sleduj ho.
Ať se drží toho, čeho má.
Petere?
Zdravím. Nerad vás otravuju.
Vím, že jsem asi ten poslední, s kým teď chcete mluvit,
a že mi ani za nic už s ničím nepomůžete, ale...
Co chcete?
Musím se dostat do sídla OSN.
Poradila byste mi jak?
- OSN? - Jo. Musím se tam dostat, aniž by mě...
Víte co?
Omlouvám se. Neměl jsem vám volat. To nedokáže nikdo.
Počkejte.
Dostanu vás tam.
Ale musíme se sejít osobně. Hned.
Co? Vy jste neodjela se Samim? Nevyzvedl vás?
Nešla jsem tam.
Jak taky po těch vašich pohádkách?
Ježíši...
Mrzí mě to, Núr.
Můžu vám pomoct.
Ale mluvím s vámi jen proto, že od vás teď něco potřebuju.
Aha.
A nemůžu to řešit na dálku.
Dobře.
Sejdeme se ve sklepě jako obvykle.
Už jsem na cestě tam.
Dobrá, otevřela byste ventil u bomby s dusíkem?
Hotovo. Co dál?
Chvíli počkáme.
Než se natlakují čerpadla a z potrubí se vyžene zbytkový kyslík.
Mezitím se pustíme do výroby antioxidačního stabilizátoru.
Použil bych fosfátový ester z chloridu fosforitého.
- Promiňte, tohle jsme na střední nebrali. - V pořádku.
Sloučenina KX na vzduchu rychle oxiduje a při odpařování expanduje.
I několik málo mililitrů tak může být fatálních.
A ten stabilizátor tomu zabrání.
Zabrání? Ne. Ale zpomalí oxidaci, až budeme s KX pracovat.
Jinak je příliš nestabilní.
Je to pojistka, zmírníme tím reakci.
Aspoň doufám. Chápete?
Aha.
Nechápu.
Jedině tak nás to při výrobě větší dávky nezabije.
Jestli potřebuje pomoc, seženeme mu ji.
Má pomocnici. To stačí.
A tos ji málem zabil.
Tvoje nerozvážnost nás vyjde draho.
Jestli to ten chemik nesvede...
Budu mu nosit ženu a dceru po kusech, dokud to neudělá.
Ultimátum ho popožene.
Tohle mě na tobě vždycky štvalo. Nemáš kuráž na špinavou práci.
- Vždycky si musím umazat ruce já. - Ty máš zas klapky na očích.
Máme jen jeden pokus a jeho rodina je naše jediná páka.
Bez ní spolupracovat nebude.
- Tak se sakra prober. - Nebo co?
Jsem rád, že už ti narostly zuby.
Ale nezapomeň, kdo to celý zařídil.
Chceš pomoct? Najdi páku na tu holku, když ji chceš mermomocí udržet naživu.
Bič na doktora už máme.
Teď to chce nějakej na ni.
- Jste sám? - Jo. Jsem tu jen já.
Vím, že tu tragédii s vaším bratrem slova nenapraví.
A nezasloužila jste si, abysme vám lhali.
Omlouvám se za to.
Nemám nárok po vás cokoli chtít.
Ani vás nežádám o odpuštění.
Ale prosím vás,
pomozte mi zachránit Rose.
Celou dobu se snažíme zabránit chemickýmu útoku.
A ti teroristi právě unesli Rose.
Když je nezastavím, zabijou ji.
A s ní tisíce dalších.
Ale když to zarazím, a musím to zkusit, tak tohle celý nevyjde nadarmo.
Musím do sídla OSN.
Když mi pomůžete, vezmu vás večer za vaší mámou.
Přísahám.
Nechápu, že mi po tom všem zase lžete.
- Nelžu. - Vím, že jste ji nechali v Íránu!
Že ji zatkli a provádějí jí bůhvíco. I že jsme vám ukradení!
- Ona je tady. - Lžete!
- No? - Tady Peter.
Tebe jsem nečekal.
Hele, je tu se mnou Núr. Nedorazila za váma kvůli mně.
Namluvili jí, že je Ázíta pořád v Íránu. Dej mi ji k telefonu.
Pak si promluvíme.
Prosím.
- Mami? - Udržujte je na drátě.
- Mami? - Núr?
Núr? Jsi to ty?
Ano. Jsem to já.
- Není ti nic? Kde jsi? - V New Yorku.
Dostala jsem se pryč.
Ale...
Farhád...
Já vím.
Řekli mi to.
Moc mě to mrzí.
Můžu za to já.
Celé je to moje vina.
Ne, to neříkej.
A kde jsi?
- Kdy se uvidíme? - Brzy.
Brzy se uvidíme.
Mám tě ráda, mami.
Já tebe taky, zlatíčko. Hrozně moc.
Petere?
Nechte si ho. Až to vyřídíme, zavoláte mu a on vás vyzvedne.
Jestli vás mezitím nenajde. Nejspíš už to číslo sleduje.
Núr? Pomůžete mi?
Prosím?
Když mi dáte fotku, můžu vám v práci vyrobit průkaz hosta.
- S ním se tam asi dostanete, ale... - To mi stačí.
Už na tom nesejde.
Je tu Džavád.
Čeká venku, chce vás chytit.
Už na mě přišli a zadrželi mě, aby mě mohli poslat do Íránu.
Promiňte. Neměla jsem na výběr.
Jakmile vyjdeme ven, Džavád a jeho muži vás odvedou k nám.
Kolik jich je?
- Čtyři. - Mají zbraně?
Asi ano. Čekají, že se budete bránit jako posledně.
- Co bude s váma? - Odvedou mě zpátky k misi.
Napadá vás něco?
Umíte to používat?
Pokud je poměr stabilizátoru správný, namíchané KX se zbarví do fialova.
Jak to víte?
Červený fosfor ve stabilizátoru a zbytky kyanovodíku v dikyanu
by po zkapalnění měly zfialovět, tedy pokud se sloučení zdařilo.
- Co chce? - Nevím.
Tudy.
Co jsi zač?
A pravdu.
Výzkumná asistentka dr. Colea.
Chemička nejsi.
Jsem jenom nervózní. Nikdy jsem nepracovala s pistolí u hlavy.
Lžeš.
Tohle jsi měla v batohu.
Tajnou složku CIA o Bolehlavu.
Asi jsem ji omylem sbalila u dr. Colea. Procházeli jsme jeho materiály.
Nejsi tak dobrá lhářka, jak si asi myslíš.
Takže naposled. Co jsi zač? Pro koho pracuješ?
Kdo ještě ví, že jsi tady?
Všichni.
Do hodiny se to tu bude hemžit poldama.
Počkejte, prosím!
Moje rodina se roky snaží, aby vaše vláda přiznala, že to existuje.
A ty si sem s tou složkou nakráčíš, jako by se nechumelilo.
Tak spusť.
Dobře. Máte pravdu.
Víte, proč ji mám?
Patřím k týmu, co po vás jde. Ostatní už jsou na cestě sem.
Zabijte mě, a budete mít na triku i vraždu federálního agenta.
Nevěřím ti. Nikdo o tobě neví, to už by tu byli.
Odkud máš ten spis? Co mi tajíš?
Rád byste z toho vycouval.
Nechcete nikomu ublížit. Jako u dr. Colea.
Ostatní vás k tomu nutí, že?
- Jsem jejich šéf. Dělají, co jim řeknu. - Určitě?
Viděla jsem, jak se hádáte. Ten druhý vás moc neposlouchá.
Já tě zase viděl motat se po laboratoři jako novicka.
Myslíš, že tě neprokouknou?
Pomozte mi to zarazit.
To nejde. Západ zaplatí za to, co provedl mojí rodině.
Takže je to nějaká přiblblá pomsta?
Fakt to hodláte použít proti lidem?
Vím o Bolehlavu vše. Vím, jak je to nebezpečný.
A vím, že mě nechcete zabít.
Takže se vsadím, že ani tisíce dalších. Přesně to se totiž stane.
- Nemusíte to dělat. - Mlč.
- Můžete být za hrdinu. - Tak dost!
Je pozdě. Už to nejde zastavit.
Jde, když mě pustíte.
Chcete říct, kde jsem vzala ten spis? Vážně dělám pro FBI.
A když jste dneska kradli ty chemikálie, celou dobu jsme vám dejchali na záda.
Máte pravdu. Nikdo sem nepřijde.
Ale můžete nám pomoct.
Pusťte mě, a já přivedu FBI, CIA, celou gardu.
- Zastavíme to tady a teď. - Když nás Markus chytí...
Musíme to risknout.
Poznám, že nejste zrůda.
Určitě máte někoho, kdo vás má rád, kdo vás miluje a chce s váma být, ne?
Co by vám na to asi řekl?
Sloane.
Podle ní jsem lepší než moje rodina.
Zeptejte se dr. Colea, jakou spoušť ten jed napáchá.
A pak sám sebe,
jestli byste s takovou vinou dokázal žít.
Nebo Sloane?
Chcete, aby žila s někým takovým?
Počkej tady.
Počkejte.
Ani hnout.
Núr, co se děje?
Je tvůj. Teď chci jít domů.
Odveď ji k misi.
Núr.
Núr!
Zatýkám tě za trestný čin špionáže proti Islámské republice.
Uprostřed New Yorku?
V tak nebezpečném městě lidi mizí pořád.
Co když se nedám?
Můžeme to vyřešit i jinak.
Nikdo ti nepřijde na pomoc.
Nevadí.
Za to, cos provedl, zaplatíš.
Okamžik pravdy.
Musíme si promluvit.
- To je ono? - Kontrolní vzorek.
Stabilní dávka KX.
Chci znát váš názor.
Dá se ta zbraň při použití udržet pod kontrolou?
- Pod kontrolou? - Ano.
Vy to nechápete.
Kdo chce mít věci pod kontrolou, něco takového nevyrobí.
Víte vůbec, jak ta sloučenina, co mě nutíte připravit, funguje?
Používá se jako každá jiná binární chemická munice.
Jenže u KX je sekundární složkou kyslík.
Na vzduchu dojde k exponenciálnímu nárůstu molarity.
Hoďte to do místnosti plné lidí, a všichni se toho nadýchají dřív,
než to dopadne na zem.
- Takže se udusí. - Ti šťastnější.
Ale spíš ucítí zpuchýřující účinek,
když jim to v těle začne reagovat se vzduchem a rozpínat se na plicích.
Při vdechnutí vás to spálí zevnitř
a zvenčí vám výpary seškvaří kůži.
Čím víc se nadechujete,
čím víc lapáte bolestí po dechu,
tím víc to pálí a tím rychleji se to šíří.
Udušení je proti tomu legrace.
Ne.
Kontrolovat se to nedá.
Ta lahvička, co držíte, je vražda.
Ale tohle?
To jsou jatka.
Dobře mě poslouchejte.
Za žádnou cenu to nesmíte dokončit, doktore.
Tak jste neměli vyhrožovat mé rodině a strkat mě do průhledné klece.
- Sledují nás. - Tak to zdržujte, jak to jen půjde.
Aspoň než vás odsud oba dostanu.
Svou rodinu tu nenechám.
Chápu.
PROBÍHÁ TISK ZRUŠIT
Núr? Co tady děláš?
Promiňte, já...
Slyšíš? Co tady děláš?
Poslouchám.
Takže je to pravda.
Pracuješ pro Američany.
Cos jim vyzradila?
Ne. Nic. Já...
Ta francouzská zpráva...
- Nečenichej. - Je tam i vaše dcera.
Jestli se o tom někde jen zmíníš, zavařím ti ještě víc.
Chcete ji ochránit.
Zrádci jako ty si zaslouží ten nejtvrdší trest.
Nejlíp je odvléct do Íránu, ať tam pykají za své zločiny.
Ale vaše dcera žádný zločin nespáchala, ne?
Slyšela jsem o ní.
Utekla s přítelem do Paříže.
To je její adresa?
Takže vědí, kde bydlí.
A vy to musíte předat nadřízeným.
Co kdybych vám mohla pomoct?
Můžeš pro mě udělat jen jedno, a to dobrovolně se udat.
Nechte mě odejít.
Půjdu rovnou do OSN.
Za francouzskou delegací. A dám jim to.
Můžeme ty lidi varovat.
Varovat vaši dceru.
Dát jí šanci na normální život.
Mám věřit zrádkyni, že chce udělat dobrý skutek?
Můžete to celé hodit na mě.
Potřebné důkazy už máte.
Víte, že jsem se pokusila přeběhnout.
A dostat rodinu ze země.
A že to mého bratra stálo život.
Vy ani vaše vězení mi už nemůžete zasadit větší ránu.
Při pohledu na mě
teď matka už navždy uvidí někoho, kdo ji připravil o jediného syna.
Nic horšího mi udělat nemůžete.
Stačí, když mě necháte být dál zrádkyní.
Džavádovi řekněte, že jsem se sem vloupala,
ukradla ty dokumenty a utekla vám před nosem.
Víc se nikdo nedozví.
Dejte své dceři šanci.
Dám ti deset minut.
Pak upozorním stráže.
Núr je před sídlem íránské mise.
Vysledoval jsem její mobil. Petera nevidím.
- Mám ji vzít za matkou? - Ještě ne, ale sledujte ji.
Třeba nás nejdřív dovede k Peterovi.
- Zkusím ještě něco vymyslet. - Rozumím.
Tak kde je?
Pomalu.
Že já blbec vám dával adresu.
Kde je Solomon? Co se stalo v úkrytu?
Musíte mi věřit.
Věřit? Vy...
Vy jste ho pustil?
Vzal mě za šéfem, tím kupcem.
Prý mi řekne, komu prodal Bolehlav, a až to udělá, dozvíte se to první.
Ale teď mě musíte nechat odejít.
- Petere... - Ti teroristi mají i Rose.
Já vím. A usilovně po ní pátráme.
Marně, že jo?
Nemáte žádnou stopu ani důkazy. Nemáte šanci, nemáte nic.
- Tak nám pomozte podle pravidel. - To nejde, nemůžu jinak.
Jen tak dál, a už si neškrtnete.
Tentokrát účel nesvětí prostředky.
Catherine, musíte...
- Nebudu nečinně přihlížet. - Ani já ne.
Ale za to, co jste udělal, vás teď musím zatknout.
A nechci použít sílu. Nenuťte mě.
Jestli mám strávit zbytek života za mřížema za to,
že jsem se rozhodl zachránit tisíce lidí,
tak ať.
Jde vám o ty tisíce lidí, nebo o Rose?
Buď mě zastřelte, nebo uhněte.
Ne! Petere!
Petere!
Co se děje?
Dělá se s tím už hodiny, a vyrobil jenom tohle.
To je nepřijatelný.
Opatrně. Může nás to všechny zabít.
- Na co to máš? - Co vám tak trvá?
Musel jsem nejdřív otestovat vzorek. To vyžaduje čas.
- Ten nemáme. - Dej na něj. Od toho tu je.
Možná nechápete svou situaci. Asi to chce názornou ukázku.
- Přiveďte ty dvě! - Ne! Počkejte!
- Ne! - Markusi!
Už to nebudeme dělat po tvým.
To nic.
Ne!
Prosím! Udělal jsem, co jste chtěli.
- Ne! Prosím, nedělejte to. - Počkejte.
- Mami! - Už mi povíte pravdu?
Vždyť ji říkám!
Už můžeme vyrobit větší dávku. Test potvrdil teorii!
- Proč vám to tak trvá? - Netrvá!
- Ne! - Netrvá! Netrvá mi to.
Proč koukáte na něj?
- Cos mu řekl? - Běž.
- Markusi... - Proč jsi ji odvedl z laborky?
Zašel jsi moc daleko.
Já rozhoduju, co budeme a nebudeme dělat, ne ty.
A dávám tomu stopku.
Do chlaďáku s ním.
Cože? Pomátl ses? Pracuješ pro mě!
- Zavřete je do kanclu. - Markusi, přestaň!
- Jen klid. - Ne!
Já jsem Tomás Bala!
- To nic. Poslechni je. - Ne!
Vy dva se vraťte do laboratoře a nevytahujte paty, dokud to nedoděláte.
Po dobrým to říkám naposled.
Kde vězíte?
- Máte ten průkaz? - Ano. Ale změna plánu.
- Jaká? - Půjdu s vámi.
Teď běžte.
Našemu poslání musíme všichni věřit.
Kdy jsi ztratil víru, Tomási?
Markusi. Bratranče...
Ne. Už nejsme tvoje rodina. Ty časy skončily.
My dva jsme se rozhodli odhalit lži Západu.
Ameriky.
Ne opakovat hloupé chyby mého otce.
Dopustil se otřesných zrůdností.
A teď za to pyká.
Spravedlnosti neunikne, Markusi.
Tak to prostě je.
Tím, že se stanou zrůdy i z nás, mu nepomůžeme.
Se mnou si rod Balů opět získá uznání.
A moc.
Jsem teď hlava rodiny a ty mě budeš respektovat.
A následovat.
Společně zajistíme našemu lidu mír a blahobyt.
- Našemu lidu? - Ano.
Kdy ses naposled považoval za jednoho z nás?
Strýčka Viktora nejdřív mrzelo,
když jsi přestal jezdit na prázdniny domů.
Před ostatníma hrál divadýlko.
„Můj chlapec Tomás dobývá západní svět. Porazí je na jejich vlastním hřišti.”
Ale já věděl, jak to je.
Opustil jsi ho.
Opustil jsi nás.
Svůj lid.
Pochopil jsem to dřív, ale i on se s tím smířil.
Markusi, už toho mám vážně dost. Okamžitě mě pusť!
Nikdy jsi nebyl hoden jména Bala.
Já to věděl. A on to nakonec taky pochopil.
Ty pošahaná zrůdo.
Tohle ti neprojde!
K Hospodinu v soužení jsem volal, on mi odpověděl.
Cože?
Vysvoboď mě od zrádných rtů, od jazyka záludného.
Co to blábolíš?
Co ti patří?
Co tě stihne,
záludný jazyku?
Ostré šípy bohatýra.
To ne!
Ne! Prosím!
Prosím!
Překlad titulků: Zdeněk Huml