DETTA HAR HÄNT
- Namnet. - Peter Sutherland.
- Visste ni att de var utländska agenter? - Nej, inte då.
- Följde nån efter dig? - Nej, men de är på sin vakt.
Du bröt nyckelbenet på en av vakterna.
- Den här låg på trappräcket. - Vi jobbar ihop. Jag ger den till henne.
- Har du bilderna? - Jag tog inte med dem.
Vi behöver dokumenten.
Om dokumenten är så viktiga som ni påstår, hjälper ni min familj ut ur Iran.
Stanna där.
Fort!
Farhad.
Jag ska tillbaka.
Lägg ifrån dig pistolen.
Farhad!
Du dödade min son!
- Ja? - Det gick snett.
Hennes bror sköt mot mig. Jag var tvungen att skjuta honom.
Han är död.
Det är förstått.
Är de oskadda?
Ja, de är oskadda.
TRETTON ÅR TIDIGARE
Catherine.
Cat.
- Har det hänt nåt? - Nej.
Han smet kanske ut när vi avlöste varandra och dumpade sedan bilen?
Anton Sidorov är SVR-agent med tio års erfarenhet.
Att så ett frö av tvivel är hans grej. Det gäller att ha tålamod.
Om du ber så har bönerna inte besvarats.
Vill du försöka? Varsågod.
Noah, vakna. Det är Anton.
Han åker iväg.
Kom, så går vi.
Noah?
Jag ser två obäddade sängar. Anton är nog inte ensam.
Noah!
Nattroteln!
- Ni sökte mig. - Ja, kom in.
Han heter Jurij Abramov.
Vad vittnar han om?
Var hans kollega Anton befinner sig.
Pentagon-läckan.
Deras mullvad, hur ofta de sågs, betalningsupplägg, allt.
Hur knäckte vi honom?
Förutom hans idiot till son,
har Jurijs mamma en sällsynt form av blodcancer.
Vi har lovat henne behandling, och honom ett glasöga i fängelset.
Jag vill understryka att Noahs död...
...inte var förgäves.
- Jag vill att du utreder FBI-mullvaden. - Jag borde nog inte det.
Felet var inte ditt.
Ge den uppgiften till en annan agent, en som inte överlevde av ren tur.
Nittionio av hundra gånger skulle den bjässen mosa dig som en insekt.
Men du valde det utfall som innebar att du överlevde,
han plockades in och vi kom nånvart i ärendet.
Det var inte tur.
Jag har förlorat en duktig agent.
Jag vill inte förlora fler.
Jurijs mullvad...
Vad heter han?
Peter Sutherland.
Vad gör vi nu?
De mellanlandar i Istanbul och Paris för att sopa igen spåren.
De är i New York imorgon.
Vad ska jag göra fram till dess?
När vi har fått bilderna får du en skyddad adress
utanför Irans begränsade område.
Ska jag gå min väg nu?
- Såvida det inte är ett problem? - Nej. Allt går så fort, bara.
Det är nästan över.
- Är allt under kontroll? - Haleh undrar säkert var jag är.
Jag skulle ha varit tillbaka från läkaren för 20 minuter sen. Jag ringer upp.
Tack.
- Vad är det? - Vi har ett problem.
Det gäller Noors bror.
- Var är du? - Hos läkaren.
Det drar ut på tiden.
Kom tillbaka på en gång.
Vad har hänt?
Javad och hans vakter har frågat ut mig i två timmar
om varför jag tog emot en mobil på festen.
Javad har det på film.
- Vad sa du? - Som det var, att den var din.
Han vill prata med dig sen.
Han tror att jag och Bijan har med saken att göra också.
Bijan frågas ut just nu.
Vad det än var som hände,
så måste du berätta det för Javad.
Det är ett missförstånd.
- Jag lovar att jag löser det. - Bra.
- Berätta sanningen. - Vi vet inte vad hon gör då.
Hon kanske säger som det är till iranierna och förstör bilderna. Då har vi inget.
- Om vi ändå visste vad Foxglove var... - Ni verkar inte vilja ha min hjälp.
Strunt samma. Hon får veta allt av Sami sen.
- Det blir bättre så. Då är hon utom fara. - Du slipper berätta, menar du?
Han har rätt. På det sättet skyddar vi både utredningen och Noor.
Peter.
Vi har inget val.
Allt bra?
- Jag måste tillbaka. - Varför då?
Javad har frågat ut Haleh om festen. Han misstänker att hon är inblandad.
Du får inte gå tillbaka nu. De kan ha lagt ihop två och två.
- Ta inte den risken. - Hon ska inte drabbas på grund av mig.
Gör vad än du behöver göra.
Skriv till oss när du är klar, så kommer vi och hämtar dig.
Är allt som det ska?
Jadå. Men vi behöver bilderna.
- Det är nåt på gång. - Nej.
Jag vill prata med Rose, i enrum.
Det går bra.
Vad är det? Vad undanhåller de?
Säg som det är, bara.
- Din bror. - Vad har hänt?
Han blev... skadad.
Hur då?
En granne gick emellan när de skulle åka. Det blev våldsamt.
Jag vet inte exakt vad som hände, men...
...jag tror att han bröt armen.
Men han mår bra annars?
Ja.
Varför sa de inte det?
De vill verkligen ha bilderna. De visste inte hur du skulle reagera.
- De borde ha sagt nåt. - Ja.
Jag är ledsen.
Jag måste gå nu.
Det här är lösenordet.
Tack för uppriktigheten.
- Hej. - Hoppas det var värt det.
- Var är Noor? - Hon gick.
- Vart ska du? - Till lägenheten.
- Solomon Vega går fri. - Jag mår illa här inne.
- Rose. - Peter, vi har jobb att göra.
- Vad var så brådskande? - Jag har haft inbrott hos mig.
Av amerikaner.
De var ute efter listan du gav mig.
Det låter som att ni måste höja säkerheten.
- Vem fick du listan av? - Vi namnger inte källor.
Det är likadant med våra köpare.
Men de går att lita på?
Vi gör affärer med dem, inte sant?
De här två.
Verkar de bekanta?
Nej.
Det tycker jag inte.
Det är nåt han döljer.
Han leker med oss.
Var finns dokumenten nu?
I skrivbordet inne på mitt rum.
Vi flyttar dem till kassaskåpet på mitt rum.
Det är säkrare.
Du bestämmer.
Då så.
Vi kan stanna till vid residenset på vägen.
Så gör vi.
Stickan är säker.
Nu gäller det.
DGSE? Hur är fransoserna inblandade?
- Vad står det? - Det står inget om Foxglove.
Vad menar du?
Det är en lista över dissidenter i Europa. Namn, adresser och alias.
Praktiskt om iranierna vill hämnas, men irrelevant för oss.
Det kan inte vara sant. Har vi kastat bort tre dagar på det här?
Dog Noors bror helt i onödan?
Nattrotelns uppdrag är aldrig glasklara.
Det vore konstigt att inte hamna i minst en återvändsgränd.
Vi behöver tänka på ett annat sätt.
Det finns en gemensam nämnare mellan Foxglove och det här.
Solomon Vega och mannen som ringde mig.
Han verkade bestämma.
De använde kanske Foxglove för egen vinning.
Vad fick han i utbyte av Iran?
Vem fungerar Solomon som mellanhand till?
Det kanske är så att Solomon och hans chef får betalt av iranierna.
De förser dem med en vapenbyggsats och en lista över potentiella mål.
Den enda vägen framåt verkar gå via Solomon.
Den som överlämnade dokumenten är också av intresse.
Utskrifterna är i färg. Det betyder...
- Maskinidentifieringskod. - Precis.
Det är bara att zooma in.
- Så där. Datum, serienummer, tidpunkt. - Jag ser det.
Alice lärde mig det.
Jaså? Gissa vem som lärde henne det.
ICC:S FÖRVAR, HAAG
Tackar.
Vi behöver diskutera några juridiska ärenden med min klients son.
Inga problem.
Sloane hälsar.
Vem är det nu igen?
Jag har rest hela vägen hit på grund av vad som verkar vara ett missförstånd.
Markus.
Visst tillhör han familjen,
men det han har i muskler saknar han i hjärnceller.
Hans tillvägagångssätt är... burdust.
Hellre burdust än ineffektivt.
Vad gör du förutom att signera checkar och supa med skolkamrater?
Det är inte...
Alltså...
Elliot kunde hjälpa oss.
Det är inte lätt att få en dömd krigsbrottsling benådad.
Dömd?
Av vem?
FN lyder USA:s minsta vink.
Det är ironiskt att fördömas av djävulen för att ha använt eld.
Hyckleriet kommer att uppdagas, det lovar jag.
Jag kan inte göra mitt om han får härja fritt.
Jag har pli på Markus.
Vad menar du?
Inte är du så pass naiv.
De kommer aldrig känna sig tvungna att säga sanningen.
Planen var aldrig att bara uppdaga hyckleriet, va?
Du vill statuera ett exempel i USA.
Varför sa du inget?
För att mina pengar finns på konton som står på dig.
Tror du att jag skulle behålla dem?
Du avskydde att jaga som liten gosse.
Du hittade på barnsliga ursäkter för att få stanna hemma i värmen,
medan männen gav sig ut i kylan och mörkret.
När vi senare kom hem med ett vildsvin,
vem var det då som kröp fram och knep en bete att behålla som trofé?
Du ville inte slita för belöningen.
Det är mitt fel.
Jag gav efter för din mor och tillät dig att vara en vekling redan som barn.
Jag lät henne skicka dig till England, där du tydligen fick helt fel fostran.
Du har inte den instinkt som krävs för en sådan enorm uppoffring.
Tycker du verkligen det?
Nej, jag vet det.
- Jag är inte den jag var förut. - Det är bara tomma ord.
Dra åt helvete.
Hur känns det? Lika tomt?
Jag kanske har fel.
Vi får se.
Kolla i fickorna och innanför fodret. Meddela mig genast om du skulle hitta nåt.
Du är tillbaka.
Hej.
- Är allt bra? - Ja.
Jag hoppades på att få prata med dig om en sak.
Vet du... Vi går in på mitt rum. Där får vi vara i fred.
- Hur gick det hos läkaren? - Det tog väldigt lång tid.
Sjukvården här är verkligen usel.
Men jag fick medicin, tack och lov.
Så bra.
Jag vill klargöra en sak som hände på festen.
Mobilen som Haleh hittade var min.
Hon berättade att du hade några frågor till henne.
Hon hade inget med det att göra.
Det var mitt fel. Det var inte meningen att sprida oro.
Får jag kika?
Noor, ingen skulle vara där uppe.
Jag vet. Det krisade. Jag behövde genast uppsöka en toalett.
Jag hade kvinnobesvär.
Jag bröt motvilligt mot reglerna. I all hast glömde jag mobilen.
- Såg du nån annan där? - Nej. Jag var ensam, såvitt jag vet.
Haleh berättade att en amerikansk kvinna hittade mobilen.
Jag såg inte henne.
Haleh hade säkert inget med henne att göra.
- Känner Abbas till detta? - Inte än.
Men jag ska upplysa honom om det.
Jag kommer att få sparken.
Det är nog ingen risk.
Han har större problem att tänka på.
Exempelvis vad utrikesministern ska få för svar
när han frågar sig varför en inkräktare
har snokat runt i hans bostad.
- Ligger han pyrt till? - Möjligtvis, men...
...Abbas har haft det värre.
- Vad tänker du på då? - På hans dotter Shirin.
- Har du inte hört? - Jag vet bara att de har tappat kontakten.
Hon började plugga utomlands och hittade kärleken.
Hon återvände aldrig till Iran.
Hon föll offer för västerländsk propaganda
och kom med falska, provocerande påståenden om vårt land.
Hon skämde ut landet och sin familj. Det gick ut över pappans karriär också.
Det tog tio år att återuppbygga karriären.
Jag behåller mobilen för vidare undersökning.
Det är viktigt att den är fri från virus.
Tack.
Jag ska nog vila mig frisk.
Jag följer dig.
- Nej, det behövs inte... - Jag insisterar.
Det gör jag så gärna.
Hej, Gretchen. Ursäkta att jag ringer utan förvarning.
Jag är glad att du hörde av dig. Vad har du på hjärtat?
Jag har inte varit helt öppen med vad som hände
efter att min moster och hennes man mördades i fjol, men...
...jag gör gärna ett försök.
Efter händelserna hjälpte en vän mig att bearbeta situationen.
Han hade själv en del att bearbeta.
Jag hjälpte honom också.
Ett tag kändes det som att vi var ett team.
Men sen... försvann han.
Vi hördes inte... på ett tag.
Han hamnade nyligen i en knipa, och...
...jag trodde att jag kunde hjälpa honom.
Men just nu mår han inget vidare, och det oroar mig. Om jag stannar här...
...så finns det nog en risk för att mitt mående ska försämras igen.
Jag har börjat ångra att jag kom hit.
Det låter som att ni har bondat över ett gemensamt trauma.
Det är ett starkt band att ha till varandra,
men det är inte nödvändigtvis sunt.
Hur länge har ni känt varandra?
Till och från i mindre än ett år.
Det är inte så lång tid.
Det märks att du bryr dig om honom på sättet som du pratar.
Fundera på om du kommer att känna likadant när dammet har lagt sig.
Okej.
Det vet jag inte.
Jag vet att det har varit svårt för dig att prata om dina upplevelser.
Det här är ett stort steg.
Tack för att du delar med dig.
Ett glas malbec, tack. Ta ett som du rekommenderar.
Och vad min vän nu önskar sig.
Malbec blir jättebra.
När la du märke till mig?
Ett kvarter efter att jag lämnade den ständiga representationen.
Får alla franska FN-diplomater utbildning i att motarbeta spionage?
Jag var på väg till ett möte med min belgiska motsvarighet.
Jag vill helst inte bli sen.
Hur kan jag stå till tjänst?
Jag kom nyligen över hemligstämplade DGSE-dokument
med uppgifter om iranska dissidenter i Europa.
- Var fanns de? - Hos Iran.
Problematiskt, med tanke på de senaste överlagda morden.
Ja, problematiskt är det allt.
Jag skickar dem gärna till mina kontakter i DGSE.
Det behövs inte. Jag har vänner där. Jag kan själv skicka över dokumenten.
Det jag undrar är om du har nån idé om vem som kan ha läckt uppgifterna.
Jag hoppas att du inte förföljer alla franska agenter i New York.
Det finns säkert ett dussintal hemliga DGSE-agenter här just nu.
Generalförsamlingen ska sammanträda.
Därför får en stackars junior FBI-agent i uppdrag
att besöka stans alla bibliotek och kontorskollektiv
för att söka upp varenda färgskrivare som är tillgänglig för allmänheten.
Allt detta för att det på de utskrifterna finns små gula prickar
som ger information om datum, tidpunkt och serienummer.
Och den stackars agenten
matar in varje skrivares serienummer och plats i en databas.
När jag sedan ser prickarna på ett hemligstämplat dokument,
vet jag att utskriften kommer från skrivaren i hörnet
inne på Frank's Quick Copy i korsningen vid 34th och 2nd.
Franks otur är min tur. Han hade inbrott för en månad sen.
Han har därför satt upp kameror i butiken.
På dem fastnade en kvinna kl. 15.43 för två veckor sedan.
FN:s chef för hållbar utveckling
och den hemliga DGSE-agenten Jacqueline Laurent.
Du är lite röd i ansiktet.
Oroa dig inte.
- Jag ska inte röja dig. - Vad vill du?
Bli introducerad.
Noor har messat från kontantkortsnumret.
Hon ska försöka ta sig ut ikväll. Jag kommer att vara beredd på det.
Jag trodde att du och Catherine skulle gå igenom dokumenten.
Det är faktiskt så...
...att uppgifterna inte gällde Foxglove.
Så vi ljög för Noor, och hennes bror dog, helt i onödan?
Inte helt i onödan. Catherine följer upp ett spår.
Det var inte den enkla lösning som vi hade hoppats på.
Jag har begärt mycket av dig. Förlåt.
Säg inte förlåt till mig.
Jag gör mitt bästa. Svåra beslut ingår i jobbet.
I ditt jobb, ja.
Du valde att bli nattagent. Inte jag.
Det är Catherine.
Jag vet hur det funkar.
- Hej. Fick du tag i Laurent? - Jag fick henne att samarbeta.
Hon påstår att hon har sålt statshemligheter till Vega i åratal.
I åratal?
Hon vet dock inte vart uppgifterna tar vägen.
- Får hon pengar i utbyte? - Ibland.
Emellanåt gör de ett byte.
Utländsk underrättelseinformation som kan vara avgörande för DGSE.
Foxglove, då?
Hon såg faktiskt ovetande ut när jag tog upp det.
Har det pågått i åratal,
är Foxglove möjligen bara en pusselbit.
Vi vet kanske mer snart.
Hon har stämt träff med Vega om två timmar.
- Vilken agent skulle hinna dit? - Jag tar det själv.
- Du? - Vi hinner inte skicka nån annan.
Jag är den enda han inte har sett. Jag utger mig för att vara säljare.
Följ efter honom och se om vi kommer högre upp i kedjan.
- Hur vet du att det inte är en fälla? - Jag är villig att ta den risken.
Skicka adressen.
Jag ska ordna med övervakning, men jag vill också vara på plats.
Nån behöver ha koll på kamerorna också.
- Är du och Rose sams än? - Hon vill vara i fred.
- Jag kan inte be henne om mer hjälp. - Men det kan jag.
Fyra år till med samma parti som gett oss Ashley Redfield,
Diane Farr och de skandaler som följde på det.
Det är oförsvarbart. Folket ska kunna lita på myndigheterna.
Man ska kunna sova gott om natten
med vetskapen om att landet är i trygga händer.
Du kritiserade nyligen guvernör Hagan för hans nyisolationistiska agenda.
Vilken roll anser du att USA ska spela utomlands?
Med tanke på min tid i underrättelseutskottet
och min roll i den tidigare regeringen,
vet väljarna var jag står i frågan.
Man kan inte styra världen från sidan av planen.
Hagan vill att vi går ut ur NATO,
slutar dela information med Five Eyes och ger mindre pengar till FN.
Så bedriver han kanske utrikespolitik från sitt residens i Topeka, men...
Vår DGSE-kontakt har hört av sig.
- Har hon nåt nytt att sälja? - Hon vill introducera oss för nån.
Tre dagar efter Sutherlands försök att inhämta upplysningar
hos den iranska ambassadören.
- Tror du på sammanträffanden? - Jag vet att du inte gör det.
- Anordna ett möte. - Det är redan gjort.
Bra jobbat.
Enligt mig vet guvernören inte hur världen fungerar.
Hur går det med förberedelserna?
- Enligt plan. - Bra. Spara en plats till mig också.
- På allvar? - På allvar.
Det är mina mannar. De lyder mina order.
Dina?
Nej. Min pappa styr och ställer med dem.
Med dig också.
- Har du pratat med honom? - Vi sågs.
- Jag är införstådd i planen. - Och?
Jag godkänner den.
Utan förbehåll.
- Jag är på väg tillbaka. - Vi väntar på dig när du landar.
Det hoppas jag.
Har du tid?
Peter berättade var ni...
...två bor.
Vad gör du här? Jag gissar att du behöver hjälp.
Jag ska träffa Solomon Vega.
Peter installerar kameror vid mötesplatsen.
Jag hoppades på att du kunde få åtkomst till ytterligare några kameror.
- Och hålla utkik. - Nej.
Jag trodde att du skulle bli till besvär, men du har varit till stor hjälp.
En del av din moster finns i dig.
Nämn inte henne. Ni kände inte varandra.
Nej. Jamie Hawkins refererade till dem som Sidewinder och Gasellen
under hans tid som min handläggare.
Var höll du hus när de mördades förra året?
Var var Nattroteln när jag och Peter flydde för våra liv?
När Hawkins påträffades död upphörde all kontakt från oss handläggare.
Vi visste inte om det fanns en mullvad.
Alla utredningar pausades medan var och en uteslöts.
Det var fruktansvärt att inte veta om jag kunde lita på de som stod mig nära.
Det svåraste med jobbet är att lista ut vem man kan lita på.
Tror du att du kan lita på mig?
- Jag var väl inte en del av familjen? - Du har rätt att säga så.
En familj kan växa.
Du borde förstå hur desperat jag är som frågar en civilperson.
Jag är på väg in i en situation där alla runt omkring vill se mig död.
Jag har rätt ont om vänner just nu.
- Jag har bara Peter. - Han räckte gott och väl för mig.
Jag behöver verkligen din hjälp.
Jag vill inte vara med om att skada fler människor.
Jag pallar inte det. Det är inte den jag är.
Det är förminskande att bara se det som rätt eller fel. Allt är relativt.
En bra agent vet vilka konsekvenser ens handlingar får.
En dålig slutar bry sig om dem.
Av det jag har hört var dina släktingar riktigt bra agenter.
Och Peter?
Det återstår att se.
Hans karriär har just börjat.
Han gör i alla fall ett bättre jobb med dig vid sin sida.
Okej.
Men undanhåll inget från mig.
Om ni vill ha hjälp vill jag få reda på allt.
Jag antog det.
Jag har pratat med Mosley.
Han har gett oss tillstånd att ge dig upplysningar om Foxglove.
Vad är det?
Vem är det?
Noor.
Du måste följa med.
På en gång.
Varför då?
Snälla.
Om du skulle kasta mig åt vargarna,
så skickas en kopia på uppgifterna och kamerabilderna till dina chefer.
- Är det förstått? - Du är nervös.
Jag mår bra.
Få ur dig det nu.
Han må inte framstå som det, men han är slug. Han märker sånt.
Jag har kollat upp dig.
Du flyttade till Frankrike som 12-åring och tog jobb för landet efter studierna.
Du har varit diplomatiskt sändebud i Tunis, Bagdad och Mosul.
Du verkade tycka om jobbet en gång i tiden.
Du vill veta varför, eller hur?
I februari 2015 blev jag hemkallad
och fick veta att jag beundransvärt hade tjänat landet ute i fält.
Merci.
Men också att den delen av karriären var över.
Trots att jag precis hade stoppat ett inbördeskrig i Kamerun.
Summan av min karriär kokades ner till en siffra:
min ålder.
I tre år ruttnade jag bakom ett skrivbord.
Därefter kontaktade en man mig. Han satt på information som DGSE behövde.
I utbyte fick han information av mig.
Obetydlig information som jag knappt minns.
Därefter kom byrån fram till att det fanns lite glöd kvar i mig.
Det är inte så att jag inte älskar mitt jobb.
Jag älskar det för mycket.
Det misstänker jag att du också gör.
Ja. Håll mig underrättad.
Tack.
Noor.
Varsågod och sitt.
Varsågod.
När pratade du med familjen senast?
Det var för ett par dagar sen.
Hur så?
Polisen i Isfahan fick uppgifter om stökigheter hemma hos er.
Jag vet inte hur jag ska säga det, men det verkar som...
...att din mamma är försvunnen.
Försvunnen?
- Vad är det som har hänt? - Polisen utreder saken.
Och min bror?
Detaljerna är fortfarande oklara.
Men en kropp har påträffats flera kilometer från ert hem.
En kropp?
Vad menas?
Jag förstår inte riktigt. Vad har hänt?
Jag är verkligen ledsen,
men jag måste be dig
att identifiera den här personen.
Nej.
Det är inte möjligt.
Det kan inte vara möjligt.
Det kan inte vara sant.
Det kan inte det.
- Vi vet inte precis... - Nej. Det kan inte vara sant.
- Jag ser dem. - Samma här. Uppfattade du koden?
Ja, jag såg den.
Jag ser lägenheten. Tredje våningen, sydvästra hörnet, som Laurent sa.
Jag ser dock inte in.
- Gör du? - Nej.
- Jag har bara två vinklar. - Jag tog mig så nära jag kunde.
Säg till om du ser nåt. Rörelser, ljus, vad som helst.
Det verkar dött i resten av huset.
Det skulle inte förvåna mig om de äger hela huset.
Det låter inte billigt.
Du tror väl inte att jag plötsligt skulle beväpna mig?
Nya vänner är inte alltid pålitliga.
- Ta inte illa upp. - Nej då.
De är gröna.
- Elizabeth. Trevligt att träffas. - Detsamma.
Följ efter mig.
- Jag ser några personer. - Håll koll på dem. Jag avvaktar lite.
Jag tar mig till taket ovanför fiket och provar en annan vinkel.
De är på väg mot dig.
- Vad gör de? - Patrullerar.
Jag ser dem via fikets kamera.
- De rör sig mot 167th. - Jag går när kusten är klar.
Du skulle ha sett henne i Bagdad. Ingen lätt uppgift för en sån ung kvinna.
Du ger mig för mycket beröm. Raytheon-männen var as hela bunten.
De behövde få veta sin plats.
Det var en trevlig överraskning att springa på henne igen.
Och det går minst sagt bra för henne.
Inte bra nog.
Är du här för att du behöver en extrainkomst?
Jacqueline säger att du köper information.
Jaså? Vad mer har hon sagt?
Att du vädrar skojare på långt håll,
och att man ska hålla sig borta om man inte...
...är seriös.
Det är ett gott råd. Vi får se om det blir nån affär.
Fan också. Jag ser ingenting. Jag måste byta plats.
- Vad har de andra för sig? - Vänta.
- En försvann. - Var är de?
En gick samma väg tillbaka.
Han är i gränden vid byggnaden du tog dig upp i.
Jag ska se om jag kan ta mig till en annan byggnad.
Rör dig österut.
- Va? - Lita på mig.
- Rör dig österut. - Okej.
Kom igen.
- Vad är det? - Säg inget.
Jag vet inte hur, men de hör oss.
- Radion är avstängd. - De har omringat byggnaden.
De byter riktning varje gång du gör det.
De vet att vi är här.
Catherine.
Jag leder förmågeutvecklingen och har tillgång
till information som är svår att få tag i.
Är det allt?
Andra har också tillgång till sekretessbelagda uppgifter.
- Vad är det som gör din tillgång unik? - Det senaste avtalet.
En cyberdivision för NSA.
Vi jobbar med nätverkssäkerhet för den federala regeringen.
Kan du tänka dig att svika landet bara så där?
Till rätt pris.
Lös det.
Nå?
Blir det nån affär?
- Jag vet inte vart de tog vägen. - Jag hittar en lösning.
Vi måste lura bort dem och få tag i Catherine.
- Var försiktig. - Jag slår på radion.
Vänta. Det är nån på fjärde våningen.
Det finns en tom lägenhet i nordöstra hörnet.
Jag tar mig ner.
Han är i byggnaden.
Vi börjar på taket och rör oss neråt.
- Bevaka södra sidan. - Uppfattat.
Jag kollar på taket.
Finns det inte en risk för att vår relation förstörs av din nya vän?
Vad menar du?
Om samarbetet med Elizabeth går i stöpet,
skulle vårt arrangemang förmodligen också vara över.
Jag är säker på att du blir nöjd med henne.
Lika nöjd som du har varit med mig.
Får jag prata med dig i enrum?
I den här branschen värdesätter vi pålitliga källor.
Källor som med all säkerhet levererar vad de utlovar.
Just därför tar vi god tid på oss att granska våra källor
och månar om våra relationer.
Jag har aldrig varit med om
att en källa har rekommenderat en annan källa till oss.
New York har ett problem med råttor.
Nej!
Nä, nä. Sätt dig.
Slappna av.
Du...
...ska berätta allt du vet om Peter Sutherland
och utförligt beskriva vad Nattroteln är.
Det är nån på husets södra sida också.
Uppfattat.
Nästan framme.
Du måste skämta.
Jag har letat överallt. I källaren och på taket.
- Vi får kolla i alla rum. - Jag ska döda den jäveln.
Vi ser honom.
Sutherland!
De är bakom mig.
- Peter? - Jag hittade ut ur källaren.
- Vart ska jag? - Till Amsterdam Avenue.
En buss på väg västerut avgår därifrån nu.
Jag tar mig dit.
Mot framsidan!
Helvete.
- Hann du? - Knappt.
- Är kusten klar? - Ja. Kliv av om sju hållplatser.
Vi följer efter. Fixa en bil.
- Hej. - De stack.
Kusten är faktiskt klar nu. Sno dig. Du har nog högst fem minuter på dig.
Jag hinner.
- Var är Peter? - Jag vet inte vem det är.
- Inte det? - Nej.
Skynda...
Jag har ingen aning om vad du syftar på. Jag vet inte hur jag ska övertyga dig.
Jag ska nog kunna övertyga dig med en handduk och en hink med vatten.
Undertexter: Viktor Hessel