TIDLIGERE...
- Navn. - Peter Sutherland.
Visste du at individene var utenlandske agenter?
Nei, ikke da.
- Fulgte noen etter deg? - Nei.
Delegasjonen er på vakt etter gårsdagen. De sier du knakk kragebeinet til en vakt.
- Denne fant jeg på rekkverket. - En kollega. Jeg skal gi henne den.
- Bildene Rose tok, har du dem? - Jeg tok dem ikke med.
Vi må vite hva som er i dokumentene.
Er dokumentene så viktige som du sier, får du familien min ut av Iran.
Hold dere unna.
Kom igjen!
Farhad.
- Jeg skal tilbake. - Bare legg ned pistolen, Farhad.
Farhad!
Du drepte sønnen min!
- Ja. - Det gikk dårlig. Broren skjøt mot meg.
Jeg måtte skyte ham. Han er død.
Forstått.
Er de trygge?
Ja, de er trygge.
TRETTEN ÅR SIDEN
Catherine.
Cat.
- Skjedd noe? - Ingenting.
Kanskje han gikk ut under vakt- og bilbytte?
Anton Sidorov er en SVR-agent med ti års erfaring i motovervåkning.
Han vil at du skal tvile. Det handler om tålmodighet, og du taper.
Ber du til Han, hører han åpenbart ikke etter.
Vil du prøve? Vær så god.
Noah, stå opp. Det er Anton.
Han drar.
Kom igjen. La oss gå.
Noah?
Det er to uoppredde senger. Han er ikke alene.
Noah!
Nattavdelingen!
- Du ba om et møte. - Stemmer. Kom inn.
- Han heter Yuri Abramov. - Tilstår han? Til hva?
Hvor partneren Anton, ditt opprinnelige mål, er.
Lekkasjen i Pentagon. Mannen på innsiden, hvor ofte de møttes, betalingsplaner, alt.
- Hvordan knakk han på to dager? - Han har en drittsønn
og en stakkars mor med sjelden blodkreft.
Vi lovte å gi henne behandling og gi ham et glassøye.
Jeg ville du skulle vite at tapet av Noah
ikke var forgjeves. Jeg vil du skal starte en fil om Yuris muldvarp.
- Jeg burde nok la være. - Det var ikke din feil.
Gi det til en av de andre agentene dine. En som ikke overlevde av flaks.
Nittini av hundre ganger knuser monsteret deg som en kakerlakk.
Men du valgte det ene scenarioet hvor du overlever.
Ta ham, så kan vi løse dette. Det var ikke flaks.
Jeg har allerede mistet én god agent. Jeg vil helst ikke miste en til.
Yuris muldvarp i FBI?
Hva heter han?
Peter Sutherland.
- Hva nå? - Moren og broren din
bytter fly i Istanbul og Paris for å skjule spor.
De er i New York i morgen.
Hva med meg? Hva skal jeg gjøre frem til da?
Etter du gir bildene, får du dekkleilighet utenfor delegasjonens område.
- Så jeg kan bare gå nå? - Med mindre det er et problem?
- Nei, det bare skjer så fort. - Snart er det over.
- Går det bra? - Det er jobb. Haleh spør nok etter meg.
"Legetimen" var over for 20 minutter siden.
- Jeg ringer tilbake. - Ja.
Takk.
- Hva? Hva er galt? - Det var et problem.
Det er Noors bror.
- Hvor er du? - Fortsatt hos legen.
Hun er forsinket.
- Ok, kom tilbake nå! - Hva er i veien?
Jeg ble nettopp forhørt i to timer av Javad og vaktene
om hvorfor kvinnen ga meg en mobil.
- Javad har opptak av det. - Hva sa du til ham?
Sannheten. At det var din. Han vil snakke med deg.
Men han tror at Bijan og jeg var involvert òg.
De avhører fortsatt Bijan. Uansett hva som skjedde og foregår,
må du si det til Javad. Vær så snill.
Det er en misforståelse.
- Jeg fikser det. Jeg lover. - Bra.
- Du må si det. - Vi kan ikke forutse reaksjonen.
Hun kan rømme, si det til delegasjonen og ødelegge bildene. Da har vi ingenting.
- Om du bare visste hva vi står ovenfor. - Da må du jo fortelle meg det.
Spiller ingen rolle. Sami sier det under henting.
- Da er hun tryggere og ute av fare. - Så du vil ikke si det til henne?
Peter har rett. Sånn beskyttes etterforskningen og Noor.
- Peter. - Vi har ikke noe valg.
Hei. Alt i orden?
- Jeg må til delegasjonen. - Hvorfor? Hva skjer?
Javad har forhørt Haleh om festen.
- Han mistenker henne. - Du kan ikke dra.
De kan vite hva du har drevet med.
- Du vil ikke ta den risikoen. - Jeg lar henne ikke lide for meg.
Gjør det du må, ok?
Send oss en melding når du er ferdig. Da skal vi få deg til et trygt sted.
Er alt i orden?
Ja, bare bra. Bildene. Vi trenger bildene, Noor.
- Noe foregår. - Ingenting er galt.
Jeg vil snakke med Rose. Alene.
Ja. Selvsagt.
Hva foregår? Hva er det de ikke sier?
Vær så snill, si det.
- Det er broren din. - Hva? Hva skjedde?
- Han ble skadet. - Hvordan?
En nabo grep inn da de skulle dra. Det ble voldelig.
Jeg har ikke alle detaljene, men...
Jeg tror han kan ha brukket armen.
Men han har det bra?
- Ja. - Hvorfor sa de ikke noe?
De er desperate etter bildene. De visste ikke hvordan du ville reagere.
- De skulle ha sagt det. - Jeg vet det. Jeg er lei for det.
Ok, jeg må gå nå. Men...
Her er passordet.
Takk for ærligheten.
- Hei. - Håper det er verdt det.
- Hvor er Noor? - Hun dro.
- Hvor skal du? - Til leiligheten.
- Solomon Vega er fri. - Jeg må dra. Jeg er kvalm.
- Rose... - Peter, vi har en jobb å gjøre.
- Hva er det som haster? - Det var innbrudd hos meg. Amerikanere.
- De så etter listen du solgte meg. - Høres ut som sikkerheten må forbedres.
- Hvem ga deg listen? - Vi oppgir ikke kilder.
Vi oppgir ikke kunder heller.
- Men du stoler på dem? - Vi gjør da forretninger med dem?
Hva med disse to? Denne kvinnen og mannen? Ser de kjente ut?
Nei.
Det gjør de ikke.
- Han skjuler noe. - Han leker med oss.
- Hvor er dokumentene nå? - På et trygt sted i pulten på rommet mitt.
Vi bør legge dem i kontorets safe. De er trygge der.
Ok, hva enn du vil.
Bra. Vi kan stikke innom boligen din på veien.
Selvsagt.
Den er klarert.
LOKAL MONITOR
Sannhetens øyeblikk.
DGSE? Hvorfor er de franske innblandet?
- Hva? Hva står det? - Det er ikke om Foxglove.
- Hva mener du? - Det er iranske dissidenter i Europa.
Navn, adresser, alias. Nyttig for den iranske stat for hevn.
- Irrelevant for oss. - Det kan ikke stemme.
Har vi kastet bort tre dager på dette? Døde Noors bror for ingenting?
Nattavdelingen er aldri ukomplisert.
Det ville vært uvanlig å unngå blindveier.
Vi må angripe fra en annen vinkel.
Men det er en tråd mellom Foxglove-etterretningen og dette.
Solomon Vega og han som ringte meg. Virket som han var sjefen.
- Kanskje de brukte Foxglove selv? - Han ga det til Iran i bytte mot hva?
Warren sa Solomon virket som en mellommann, men for hvem?
Kanskje Solomon og sjefen er utenlandske informanter for Iran.
De finner regimet, kjemiske våpen du kan lage selv
og mål. Kanskje det er det.
Uansett ser det ut som at eneste vei videre er Solomon.
Vi har et nytt kontaktpunkt. Hvem enn som solgte DGSE-infoen.
De er i farger. Det betyr at...
- Maskinens identifikasjonskode. - Nettopp.
Vi må bare finne et bilde som er nært.
Der. Dato, serienummer, tid.
- Der er det. - Ja.
Alice lærte meg det.
- Ja? - Ja.
Hvem viste henne?
ICC FENGSEL I HAAG
Takk. Nå må min klient og jeg drøfte juridiske saker med sønnen.
Ja, selvsagt.
Sloane hilser.
Hvem var det?
Jeg har reist langt for å komme. Jeg tror det har skjedd en misforståelse.
Markus.
Jeg vet at han er familie, men ikke bruk en hammer
til arbeid hvor skalpell må til. Tilnærmingen hans er uforsiktig.
Jeg velger uforsiktig over ineffektiv.
Har du gjort mer enn å signere sjekker og drikke med gamle medelever?
Det er ikke... Jeg mener, Elliot var i en posisjon til å hjelpe.
Straffereduksjon er vanskelig for en dømt krigsforbryter.
Dømt? Under hvem sin myndighet?
De forente nasjoner bøyer seg for USAs vilje.
Morsomt når djevelen fordømmer deg for å bruke hans ild.
Deres hykleri vil bli avslørt. Det lover jeg, men jeg...
Jeg kan ikke manøvrere om du ikke stopper ham.
- Markus vet sine grenser. Jeg satte dem. - Hva betyr det?
Du er vel ikke så naiv?
Ingen manøvrering kan tvinge dem til å innrømme sannheten.
Planen var vel aldri å bare avsløre hykleri?
Du vil statuere et eksempel i USA.
Hvorfor tiet du?
- Fordi det er ditt navn på kontoene mine. - Du trodde midlene stoppet om du sa det.
Du hatet alltid jakt som guttunge.
Du ga barnslige unnskyldninger for å bli hjemme.
For å holde varmen mens mennene trasket ut i det kalde mørket.
Men da vi returnerte timevis senere med et villsvin på nesten 90 kilo...
Gjett hvem som snek seg frem for å ta en støttann som trofé?
All æren, ikke noe av blodet. Det er min feil.
Jeg ga etter for moren din og lot svakheten overta da du var gutt.
Så lot jeg henne sende deg til England for å bli utdannet i åpenbart feil ting.
Og nå mangler du instinktet som kreves for et så enormt offer.
Tror du virkelig det?
Nei, sønn, jeg vet det.
Jeg er ikke den du kjente.
- Tomme ord, Tomás. - Faen ta deg.
Hva med dem? Er de tomme?
Kanskje jeg tar feil.
Vi får se.
Sjekk lommene, inni foringen, overalt. Si ifra med en gang om du finner noe.
- Noor, du er tilbake. - Hallo.
- Er alt i orden? - Ja. Jeg ville snakke med deg om noe.
Eller, la oss snakke på kontoret mitt. Mer privat.
- Hvordan gikk det hos legen? - Det tok en evighet.
Amerikansk helsevesen er forferdelig.
Men jeg fikk heldigvis medisin.
Det er bra.
Jeg ville oppklare noe fra festen forleden kveld...
Telefonen Haleh fant var min. Haleh sa du hadde spørsmål.
Hun var ikke involvert.
Det var min feil. Beklager om jeg skapte uro eller forvirring.
Kan jeg se?
- Noor, ingen skulle være ovenpå. - Jeg vet det.
Det var krise. Jeg trengte et ledig bad fordi jeg hadde dameproblemer.
Jeg ville ikke bryte reglene. Så jeg skyndte meg og glemte telefonen.
- Så du noen andre ovenpå? - Nei, jeg var alene så vidt jeg vet.
Haleh nevnte at en amerikansk kvinne fant telefonen din.
Jeg så henne aldri. Jeg er sikker på at Haleh ikke kjente henne heller.
- Vet Abbas om noe av dette? - Ikke ennå.
Men jeg må si det til ham.
Han vil sparke meg.
Det går nok bra med deg. Han har større problemer å ta seg av.
Som hva han skal si til utenriksministeren
når han spør hvorfor en inntrenger
snoket rundt i huset hans.
- Vil han få problemer? - Kanskje. Men...
- Abbas har opplevd verre. - Hva mener du?
- Shirin, datteren. Har du ikke hørt det? - Hørt hva?
Jeg vet de mistet kontakten. Hva skjedde?
Hun dro for å studere i utlandet og forelsket seg i en utlending.
Kom aldri hjem til Iran.
Så ble hun offer for vestlig propaganda.
Hun kom med falske, provoserende kommentarer om landet vårt.
Hun vanæret ikke bare nasjonen og familien hennes.
Hun forhindret farens karriere. Det tok ham nesten ti år å komme seg.
Jeg skal beholde denne, kjøre noen søk.
Sørge for at den er ren.
Takk. Jeg tror jeg drar hjem og sover av forkjølelsen.
- La meg følge deg. - Nei, det går fint, jeg...
Vær så snill.
Det vil være en glede.
Gretchen, beklager kort varsel. Jeg visste ikke hvem jeg skulle ringe.
Glad du tok kontakt. Jeg har tenkt på deg. Hva skjer?
Jeg vet at jeg ikke har vært åpen om alt som skjedde
etter tante og onkel ble drept i fjor, men...
Jeg vil prøve.
Etter innbruddet hjemme, var det en venn som hjalp meg i etterkant.
Han gikk gjennom egne ting også, og jeg hjalp ham med det.
Og vi føltes som et lag en stund.
Og så forsvant han.
Så snakket vi ikke sammen på en stund.
Han havnet i trøbbel nylig.
Jeg trodde jeg kunne hjelpe ham.
Men han er på et så mørkt sted nå. Jeg frykter at om jeg blir,
vil jeg ende opp i det samme mørket.
Jeg begynner å angre på at jeg kom.
Det høres ut som dere knyttet bånd via felles traume.
Det knytter sterke bånd, men ikke nødvendigvis et sunt et.
- Hvor lenge har du kjent ham? - Av og på i under et år.
Det er ikke så lenge.
Jeg ser på måten du snakker om ham på at du bryr deg veldig.
Men du må spørre deg selv om du vil føle det samme når alt roer seg.
Ja.
Jeg vet ikke.
Jeg vet hvor vanskelig det har vært å snakke om opplevelsen etter innbruddet.
Dette er et stort skritt fremover, Rose. Takk for at du deler med meg.
Et glass Malbec, takk. Hva enn du anbefaler.
- Og hva enn vennen min vil ha. - Malbec høres nydelig ut. Takk.
Når la du merke til meg?
Et kvartal etter at jeg forlot den faste delegasjonen.
Lærer Frankrike motovervåkning til alle diplomater i USA, Ms. Laurent?
Jeg skulle møte min belgiske kollega. Jeg liker ikke å gå glipp av avtaler.
Hva trenger du, agent Weaver?
Jeg kom nylig over disse hemmeligstemplede DGSE-dokumentene
om iranske dissidenter som nå bor i EU.
- Hvor fant du dem? - I iranske hender. Et problem
med tanke på bølgen av målrettede attentat.
Oui, det er problematisk.
Jeg videresender dem gjerne til mine kontakter i DGSE.
Det trengs ikke. Jeg har venner der. Jeg kan sende dem det om nødvendig.
Nei, jeg lurte på om du visste hvem som lekket informasjonen.
Jeg håper du ikke vandrer rundt i New York og følger alle franske diplomater.
Jeg vet ikke. Det er nok et dusin DGSE-undercoveragenter i byen.
- Mange spioner under Generalforsamlingen. - Du har rett. Så FBI sender en junioragent
til alle biblioteker, kopibutikker og kontorplasser.
Alle offentlige steder man kan printe på papir.
Og på det arket er det små gule prikker,
som viser dato, klokkeslett og printerens serienummer.
Den agenten, den stakkars agenten,
legger hvert serienummer inn i en database i tillegg til sted.
Så når jeg finner disse prikkene på hemmeligstemplet informasjon,
kan jeg spore printeren i hjørnet hos Franks Quick Copy på 34th og 2nd.
Heldigvis for meg, uheldigvis for ham, ble Frank ranet for en måned siden.
Han satte opp skjulte kameraer i butikken
og filmet en kvinne som gikk forbi for to uker siden klokken 15:43.
FNs bærekraftsansvarlige
og undercoveragent, Jacqueline Laurent.
Du ser litt rød ut, Jacqueline. Ikke bekymre deg.
- Jeg vil ikke avsløre deg. - Hva vil du da?
En introduksjon.
Noor tekstet fra kontantkort-mobilen.
Hun skal prøve å komme seg ut i kveld. Jeg er klar om hun gjør det.
Trodde du og Catherine ville sjekke infoen i natt.
Faktisk...
...var ikke infoen om Foxglove.
Så det å lyve til Noor og brorens dødsfall var poengløst?
Ikke poengløst. Catherine følger opp et spor.
Men ja, det var ikke den magiske løsningen vi håpet på.
- Jeg vet jeg krevde mye, Rose. Beklager. - Det er ikke meg du må si det til.
Jeg gjør mitt beste. Jobben krever tøffe valg.
Din jobb. Det er forskjellen. Du meldte deg som nattagent, ikke jeg.
Catherine.
Ja, jeg kan rutinen.
- Hei. Fant du Laurent? - Mer enn det, hun vil samarbeide.
Hun sa hun har solgt statshemmeligheter til Solomon Vega i årevis.
I årevis?
Vet aldri hvor etterretningen går eller bruksområdet.
- Hva får hun? Kontanter? - Noen ganger. Andre ganger bytter de.
Etterretning og topphemmelig, avgjørende bevis for DGSE.
Hva med Foxglove?
Hun så virkelig forvirret ut da jeg nevnte navnet.
Hvis dette har pågått i årevis, er kanskje Foxglove bare en liten bit.
Forhåpentligvis vet vi det snart. Hun har møte med Solomon Vega om to timer.
Agenten trenger vel mer tid?
- Trengs ikke. Jeg drar på møtet. - Du?
Vi har ikke tid. Jeg er den eneste ukjente for ham.
Jeg går inn som en potensiell selger.
Følg ham og se om han leder til noen høyere i næringskjeden.
- Hvordan vet du det ikke er en felle? - Jeg vet ikke, men tar sjansen.
Send meg adressen.
Jeg skal ordne overvåkning, men jeg vil være ute som forsterkning.
Noen må følge med på skjermene.
- Skværet du og Rose opp? - Hun trenger rom.
- Jeg kan ikke be henne om hjelp. - Det hindrer ikke meg i å spørre.
Fire år til under samme parti som ga oss Ashley Redfield,
som ga oss Diane Farr og alle skandaløse ting som fulgte med.
Uholdbart. Folket fortjener å stole på institusjonene igjen.
KANDIDAT KNOX
De fortjener å sove godt i viten om at en stødig hånd har rattet.
Du kritiserte guvernør Hagan for det du kalte neo-isolasjonistisk agenda.
Hvilken rolle mener du at USA skal ha utenriks?
Mellom Senatets etterretningskomité og rollen i forrige presidentstyre,
vet amerikanerne min posisjon.
Du kan ikke lede verden om du sitter langt unna handlingen.
Guvernør Hagan vil ut av Nato,
slutte å dele etterretning med Five Eyes og trekke støtten til FN.
Kanskje han driver utenrikspolitikk sånn, fra guvernørens herskapshus i Topeka, men...
Kontaktpersonen i DGSE tok kontakt.
- Noe nytt å selge? - En person. Hun vil introdusere oss.
Tre dager etter Sutherlands søk
hos den iranske ambassadøren.
- Tror du på tilfeldigheter, Solomon? - Jeg vet du ikke gjør det.
- Si ja. - Det er allerede gjort.
Bra mann.
Guvernøren forstår dårlig hvordan verden fungerer.
Hvordan går planene for i morgen?
- Vi er i rute. - Bra. Spar meg et sete i bilen.
Virkelig?
- Virkelig. - Greit.
Men dette er mine menn. De tar ordre fra meg.
Dine menn?
Nei, de tjener min far. Akkurat som deg.
- Pratet du med ham? - Jeg møtte ham.
- Jeg forstår planen nå. - Og?
Og jeg godkjenner uten reservasjon.
- Jeg er på vei tilbake. - Vi er klare når du lander.
Sørg for det.
Kan vi prate? Peter fortalte meg hvor dere to bor.
Hvorfor er du her, Catherine? La meg gjette. Trenger du hjelp?
Jeg har et møte med Solomon Vega. Peter setter opp kameraer i området,
og jeg håpet du kunne få tilgang til ekstra overvåkningskamera.
- Holde øye med ting. - Nei.
Jeg trodde du ville bli en plage, men du har vært veldig verdifull.
- Du må ha noe av tanten din i deg. - Ikke prat om henne. Du kjente henne ikke.
Nei, Jamie Hawkins
nevnte Sidewinder og Gazelle hele tiden da han var min saksbehandler.
Så hvor var du i fjor? Etter de ble drept?
Hvor var nattavdelingen da jeg og Peter flyktet?
Da Hawkins' kropp ble funnet, stoppet alle å kommunisere.
Jeg og de andre saksbehandlerne visste ikke om det var noen innenfra.
Så vi stoppet all etterforskning for å utelukke alle. En skummel tid.
Jeg visste ikke om jeg kunne stole på mine nærmeste.
Det er det vanskeligste, å finne ut hvem som støtter meg.
Og du tror jeg støtter deg?
- Trodde jeg ikke var i familien. - Velfortjent.
Men familier vokser.
Og at jeg kontakter en sivilist, burde virkelig vise hvor desperat jeg er.
Jeg er i ferd med å gå inn i en situasjon hvor alle rundt meg trolig vil drepe meg.
Og jeg har få venner for øyeblikket.
- Jeg har bare Peter nå. - Peter har vært nok for meg. Det går bra.
- Jeg trenger deg likevel. - Jeg vil ikke bli brukt til å såre flere.
Jeg er ferdig med dette. Jeg er ikke sånn.
Det er reduksjonistisk å si rett og galt i denne jobben, alt er relativt.
Men det jeg kan si, er at en god agent vet konsekvensene av sine handlinger,
og en dårlig agent slutter å bry seg om dem.
Bare så du vet det, hørtes det ut som at din tante og onkel var flotte agenter.
Og Peter?
Ennå ikke avklart.
Dette er fortsatt bare starten for ham, men han er bedre med deg ved sin side.
Greit, men ikke skjul noe for meg mer.
Vil du ha hjelp, vil jeg vite alt.
Jeg antok det, så jeg snakket med visedirektør Mosley.
Han innvilget nødklarering for å gi deg info om Foxglove.
Hva er det?
Hvem er det?
Noor, du må bli med meg.
Med en gang.
Hvorfor?
Vær så snill.
Prøver du å lure meg, blir en kopi av etterretningen og opptaket
sendt til dine overordnede. Forstått?
- Du er nervøs. - Jeg har det fint.
Få det ut nå. Han ser ikke sånn ut, men han er lur. Han vil merke det.
Jeg søkte på deg. Dro til Frankrike som tolvåring,
jobbet for adoptivlandet etter studiene.
Diplomatiske stillinger i Tunis, Bagdad og Mosul.
- Virker som du elsket jobben en gang. - Vil du vite hvorfor?
Jeg ble kalt inn til departementet i 2015.
Jeg ble fortalt at jeg hadde tjent landet beundringsverdig i felten, merci,
men at denne delen av karrieren min var over.
Glem at jeg nettopp var med å forhindre borgerkrig i Kamerun.
Effekten av hele min karriere ble redusert til bare ett tall.
Alderen min.
Jeg svinnet hen i tre år ved en pult.
Så kom en mann til meg med etterretning DGSE trengte desperat.
Jeg byttet det mot informasjon så ubetydelig at jeg ikke husker det.
Etter det bestemte departementet at jeg hadde litt liv igjen likevel.
Det er ikke at jeg ikke elsker jobben min. Jeg elsker den for mye.
Som jeg mistenker du også gjør.
Ja, hold meg oppdatert.
Takk.
Noor,
sett deg.
Sitt.
- Når snakket du med familien din sist? - Noen dager siden.
Hva da?
Politiet i Isfahan mottok rapporter om en forstyrrelse i huset ditt.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si det, men det virker som
moren din er savnet.
Savnet?
- Hva mener du? Hva skjedde? - Politiet etterforsker fortsatt.
- Og broren min? - Saken utvikler seg fortsatt.
Men en kropp ble funnet på en vei flere kilometer fra hjemmet ditt.
En kropp?
Hva mener du?
- Jeg forstår ikke. Si hva som skjedde. - Jeg er lei for det, Noor.
Men du må
identifisere personen på bildet.
Nei.
Det er ikke mulig. Nei, det stemmer ikke.
Nei, det er umulig. Helt umulig.
Umulig.
- Hør her, vi vet ikke helt... - Nei, det er umulig. Nei.
- Jeg ser dem. - Jeg òg. Så du koden til døren?
Ja, jeg har den.
Jeg ser leiligheten. Tredje etasje, sørvestre hjørne, som Laurent sa.
Jeg ser ikke innsiden.
- Kan du? - Nei. Jeg har bare to synsvinkler.
Jeg gikk så nærme som mulig.
Si fra om du ser noe. Bevegelse, lys eller tegn på liv.
Resten av bygget ser dødt ut.
- Kan hende de eier det for sånne møter. - Du trenger mye penger for å gjøre det.
- Du tror da ikke at jeg bærer våpen nå? - Man kan ikke lite på nye venner.
- Ikke vondt ment. - Nei.
De er klarert.
- Elizabeth, hyggelig å møte deg. - I like måte.
Bli med meg.
- Du har gjester utenfor. - Hold øye med dem.
Jeg venter litt. Jeg drar vestover til bygget over kafeen.
- Få en annen synsvinkel. - Vent, de beveger seg mot ditt bygg.
- Hva gjør de? - Patruljerer.
De er på kaféens overvåkningskamera.
- På vei mot 167th. - Jeg går ned når de er borte.
Du skulle ha sett henne i Bagdad. Ikke bare bare for en ung kvinne.
Du gir meg for mye av æren. Raytheon-gutta var drittsekker.
Noen måtte sette dem på plass.
Men det var hyggelig å møte henne etter så mange år.
Og hun gjør det bra.
- Ikke bra nok. - Er det det derfor du kom? Ekstrainntekt?
- Jacqueline sier du kjøper informasjon. - Gjorde hun? Hva mer sa hun?
Du gjenkjenner pissprat, og jeg må holde meg hjemme.
Med mindre jeg mener det.
Godt råd. Vi får se om vi er en god match.
Pokker. Rose, jeg ser ingenting. Jeg må skifte posisjon.
- Oppdatering om teamet? - Vent.
- Jeg mistet en. - Hvor er de?
En gikk tilbake. Smuget nordvest for bygget du gikk gjennom.
Ok, jeg drar sørover. Se om jeg kan gå til et annet bygg.
Peter, dra østover.
- Hva? - Stol på meg. Dra østover.
Ok.
Kom igjen.
- Hva skjer? - Ikke si noe.
Vet ikke hvordan, men de lytter.
- Lydløs er på. Er du sikker? - De omringer bygget.
De bytter retning når du gjør det. De lytter. De vet at vi er her.
Catherine.
Høyere stilling for kapasitetsutvikling, så jeg er nærme
informasjon som er vanskelig å få tak i.
Er det alt? Mange i Forsvarsdepartementet har topphemmelig klarering.
- Hva gjør din tilgang så spesiell? - Dette er vår nyeste kontrakt.
Cyberavdelingen for NSA, på frontlinjen av nettsikkerhet hos den føderale staten.
Er du plutselig villig til å selge landet ditt?
For riktig pris.
Ta deg av det.
Så, kan vi gjøre forretninger?
Jeg ser ingen. Jeg vet ikke hvor du må gå.
Jeg finner på noe. Vi må få dem bort. Finn en vei til Catherine.
- Ok. Vær forsiktig. - Mikrofonen er på.
Vent, mulig bevegelse i fjerde etasje.
- Tom leilighet på nordøstlige hjørne. - Jeg går ned, se om jeg kan se bedre.
Han er et sted i bygget. Vi må starte fra taket og gå nedover.
- Vi må dekke sørsiden. - Oppfattet. Jeg sjekker taket og går.
Er det ikke litt risikabelt å risikere vårt forhold for en venn?
Hva mener du?
Hvis ting ikke går bra med Elizabeth, er det trolig at vår avtale ender.
Jeg tror du vil være fornøyd med henne. Like fornøyd som du har vært med meg.
Kan jeg prate med deg? Alene.
I denne bransjen trenger og verdsetter vi pålitelige kilder.
Folk vi vet vil levere det de sier de kan levere.
Det er derfor vi tar oss god tid når vi sjekker kilder
og finner de vi stoler på. Så hvorfor, i alle mine år i bransjen,
har en kilde aldri henvist oss til noen andre?
Det er problemet med New York. For mange rotter.
Nei!
Nei. Sitt.
Slapp av.
Du skal fortelle meg alt du vet om Peter Sutherland
og nøyaktig hva nattavdelingen er.
- En annen går mot sørsiden av bygningen. - Oppfattet.
Snart fremme.
Du tuller.
Jeg lette overalt. Han er ikke her. Kjeller og tak.
- Vi må sjekke alle rom. - Jeg skal drepe jævelen.
Vi ser ham.
- Sutherland! - De er rett bak meg!
- Peter? - Fant en vei ut av kjelleren.
- Hvor skal jeg gå? - Gå til Amsterdam Avenue.
Det går en buss nå. Den er på vei vestover.
- Jeg er på vei. - Gå foran!
- Pokker. - Rakk du bussen?
- Så vidt. Klarert? - Ja. Syv stopp. Jeg henter deg.
Vi følger etter. Hent et kjøretøy.
- Hei. - De dro. Nå er alt klarert.
- Fort. De vil innse det om fem minutter. - Jeg finner ut av det.
- Hvor er Peter? - Jeg vet ikke hvem det er.
- Vet du ikke det? - Nei.
Skynd deg.
Jeg vet ikke hva du snakker om. Jeg vet ikke hva som vil overbevise deg.
Kanskje jeg kan overbevise deg med et håndkle og en bøtte vann.
Tekst: Lovise Kvalsund