DETTA HAR HÄNT
Det här är Alice. Hon leder uppdraget och utbildningen.
Du är nattagent nu. Relationer är riskabla.
Alice!
Alice är död.
- Va? - Hon är död.
HEMLIGSTÄMPLAT
Det var bara planerna jag sålde. Det kallades för Foxglove.
Vi tog hela rasket. Det blir bättre så här.
Iranierna har kommit över hemligstämplade uppgifter.
Presidenten vill involvera Nattroteln.
Jag såg att Javad tittade på dig.
- Jag känner inte honom. - Lär känna honom.
En dödsannons för marinsoldaten Solomon Vega.
Celeste heter hans efterlevande syster.
Abbas Mansuri, iransk ambassadör som jobbar för FN.
Solomon Vega. Ett utbyte.
- Vem fotade? - Noor Taheri. Vi tar över hennes ärende.
ETT ÅR TIDIGARE
Jättebra. Väldigt tankeväckande.
- Men? - Det är farligt att trycka sånt.
Ja, det är klart. Vill man göra skillnad, tar man risker.
Anklagelserna må vara befogade, Shaukat, men du muckar gräl med revolutionsgardet.
Nyhetsbrevet ska sticka i ögonen på dem som sitter vid makten.
Det kommer att ta hus i helvete om mullorna får syn på det.
Du utgår från att de är läskunniga. Varför bryr du dig?
Du är snart bara en kugge i maskineriet.
Alla kan inte bli oberoende journalister.
Jag vet hur du känner för utrikesdepartementet,
men där kan jag faktiskt göra skillnad.
Det är lika viktigt för mig som nyhetsbrevet är för dig.
Ägna din bror en tanke. Han är i värnpliktsålder nästa år.
Fanatikerna kommer att mata honom med propaganda.
Det är bara snicksnack, snyggt paketerade lögner.
Ska han behöva lida så som din far gjorde?
Öppna dörren!
Du måste gå. Det är polisen.
- Men du, då? - Det ordnar sig. Fort!
Vi vet att du är där.
Öppna! Annars slår vi in dörren!
Du har redan fått en varning för att du sprider lögner.
Undan! Ur vägen!
Varför blev hon bortförd?
De var rädda för henne.
Edward?
Hallå?
Hej.
Förlåt.
- Vilka är ni? - Peter heter jag. Detta är Rose.
Jag ska säga några ord. Du får gå härifrån om du vill.
Jag jobbar inte för CIA, men jag känner till ditt ärende.
Du vill hjälpa din familj ut ur Iran och ta dem hit.
Okej.
Jag tar över efter Edward.
Du tog den här bilden på en man som träffade ambassadören.
Ja.
- Vad vet du om honom? - Mötet var hemligt.
Han planerade in det själv.
Jag vet inte vad det gällde, men han gick därifrån med en portfölj.
- Jag försökte förklara för Edward... - Du informerar mig nu.
- Vad fanns i portföljen? - Vet inte. Han har kvar den.
- Den är inlåst på arbetsrummet. - Jag behöver veta vad den innehåller.
- Ber du mig att ta reda på det? - Jag behöver kopior på innehållet.
Om du lyckas med det hjälper vi din familj att flytta hit.
Ni får skydd och ekonomiskt stöd av oss.
- Det erbjuder vi. - Det kan han se till.
- Och om jag inte gör det? - Då hörs vi aldrig igen.
Du återgår till beskickningen och får leva med det valet.
Min bror ska påbörja sin värnplikt nästa vecka.
Han kommer att dö en säker död i ett meningslöst ombudskrig,
precis som vår pappa.
Det får inte bli så.
Jag har FN-jobb att göra hela veckan,
en tillställning hos ambassadören imorgon och därpå en vattenkonferens.
Det vore misstänkt att negligera det.
Vad är det för tillställning?
- Vänta nu... Vad menar du egentligen? - Att han inte känner till det.
En amerikansk spion säljer uppgifter om ett CIA-vapen kallat Foxglove,
och chefen till hans chef på CIA känner inte till det?
Låter inte det märkligt?
Nej, för Gedney är inte spion utan byråkrat.
Han fick den tjänsten just för att han inte vet ett dugg,
men han duger för pappersarbete.
Så det gör dig inget om jag har några följdfrågor till honom?
- Räcker inte mitt ord? - Jag tvivlar inte på dig.
Allt är inte en konspiration.
Politiskt tillsatta tjänstemän är lika dumma och hjälplös som alla andra.
- Kallar du CIA-chefen dum? - Glöm inte hjälplös.
- Aiden, Warren var vårt bästa spår. - Fler dyker upp.
Nu återgår vi till arbetet, men lämna Gedney i fred.
Miss Vega? Hallå?
Celeste?
Ursäkta. Hallå?
Känner du kvinnan som bor här?
- Gäller det nåt problem? - Nej då. Jag kommer från ADRC.
Det är ett federalt finansierat program
som erbjuder stöd till personer med funktionshinder.
Jaså, staten. Då är problemet ur världen.
Jag hoppades på att hon var hemma, men huset ser tomt ut.
Det är så märkligt.
Varken Phil eller jag hörde flyttbilarna förrän de rullade iväg i morse.
- Flyttade hon mitt i natten? - Ja.
Vi handlade åt henne ibland med tanke på, ja...
Stackaren hade inte många som hjälpte henne.
Inte? Jag har förstått det som att hon hade en bror.
Nej, inte vad jag vet.
Tyvärr.
Tack ändå.
Det finns vakter och kameror.
Mobiler och annan elektronik är strikt förbjudet,
förutom för på förhand godkänd personal.
- Vad ligger på tredje våningen? - Abbas arbetsrum. Där är portföljen.
- Jag ritar inget vidare. - Det duger gott.
- Bara en trappa? - Nej.
Det finns en vid köket också.
- Är arbetsrummet låst? - Ja. Han bär alltid med sig nyckelkortet.
Och det är inte allt.
Javad, säkerhetschefen, ingick tidigare i Quds-styrkan.
- Vad är det? - Islamiska revolutionsgardets elitstyrka.
Han håller ett vakande öga imorgon.
Och kamerorna?
De är kopplade till en server i pannrummet.
Så vitt jag vet bevakas de inte i realtid.
Allt jag behöver göra är alltså att ta mig in, sno nyckelkortet,
ta trappan upp till arbetsrummet,
dokumentera innehållet i portföljen och ta mig ut igen oupptäckt.
När man säger det så...
Jag ska nog kunna få tag i nyckelkortet, men...
Men vadå?
Abbas har det i kavajfickan.
Om vi skulle kunna se till att nåt distraherar honom...
Eller nån?
Jag kan...
- Nej. - Det var bara en idé.
- Vi kommer på en annan. - Jaså? Vi har ont om tid.
Låt mig tänka.
Jag fixar det. Det är lugnt.
Nej. Det var inte därför jag lät dig stanna.
Det är bara en tillställning. Om jag åker fast blir jag bara utkastad.
Om du gör det blir det ett globalt ärende.
Noor utsätter sig för en risk.
- Nej. - Klarar du dig själv?
Vad händer om du inte hittar portföljen? Då slutar det illa.
Jag fixar det.
Jag går och ringer.
- Du är sur. - En banal jävla Sherlock Holmes.
- Handlar det om olycksoffren? - Snarare avrättningarna, va?
Ja, det var en aning bekymmersamt. Men inte lika mycket som rånet.
- Hade vi inte en plan? - Situationer förändras, planerna likaså.
Vi har en starkare ställning nu.
De är tvungna att ta oss på allvar. Det var väl det du ville?
Jag vill att du förstår hur känslig den här processen är.
Den inbegriper den globala politiken och tog månader att planera.
Din pappa, då? Domen faller snart.
Jag jobbar på det.
Jag gör det.
Det var militanter som du som satte griller i huvudet på honom.
Hade han lyssnat på mig,
hade han inte suttit i Haag medan arvet efter familjen löses upp.
- Stör jag? - Nej. Varsågod.
Jag tolkar inbjudan som att du vill fortsätta samarbetet.
- Stämmer det? - Ja.
Jo, men jag har tänkt på en sak.
Jag vet vad jag drivs av: landet, familjen och arvet.
Jag förstår däremot inte vad du får ut av det.
Får jag ge dig ett råd?
Ställ aldrig frågor du inte vet svaret på.
Du avslöjar din okunnighet.
- Skulle jag vara okunnig? - Nej.
Men du ställer frågan till fel person.
- Trevlig kväll. - Trevlig kväll.
Jobbar du fortfarande?
Du vet hur Abbas är veckan innan generalförsamlingen.
"Haleh, det är allvar. Våra arbetsuppgifter är viktiga.
Ordna med ditt, ordna med datt. Haleh, Haleh, Haleh."
Han kan vara väldigt krävande.
Jag ser fram emot att komma hem och ha mer tid över för mig och Bijan.
Apropå romantik...
Nu börjas det.
Får jag inte engagera mig i min väns kärleksliv?
Se dig omkring. Här finns inte mycket underhållning.
Det var bara en lunch. Vi planerar inte att rymma tillsammans.
Men du gillar väl honom?
Han är väldigt söt.
Jag sa ju det! Jag har ett sjätte sinne för sånt.
Ja, ja...
Jag har hört om både ditt sjätte, sjunde och åttonde sinne.
Gå du. Jag kan göra klart det sista.
- Säkert? - Ja.
Jag har "viktiga arbetsuppgifter" att slutföra.
GÄSTLISTA
TIDIGARE BITRÄDANDE INRIKESMINISTER FÖR SCHWEIZ
Hur går det?
- Strålande, va? - Jag får inte till vinklarna.
- Tänk inte för mycket på detaljerna. - Det måste planeras in i minsta detalj.
Det jag älskar med mitt jobb är att allt som kan programmeras kan byggas.
Ibland lever min kompetens förstås inte upp till mina idéer,
men vet du vad jag gör i de sällsynta fallen?
Jag felsöker.
Jag har varken tid eller ork för det.
Utgå från den dummaste versionen av planen.
Det viktigaste är inte svaret, utan hur du kommer fram till det.
Prova det. Utgå från det dumma.
Det klarar du väl?
Gå och lägg dig.
Du.
Jag vet inte hur det kommer att gå, men lova mig en sak.
Om nåt skulle gå snett ska du vända dig om och gå därifrån.
Ta inga risker.
Inte ens för min skull.
Som du vill.
Det där duger inte.
Du måste lova. Annars blir det inget.
Jag lovar.
God natt.
Vi stängde vid nio.
- Det tar bara två minuter. - Läs på skylten.
- Hur kom du...? - Det stod att det var öppet.
Det går väl bra?
Jag behöver min post.
Vad heter du?
Ett ögonblick.
Varsågod.
Är det nåt?
Har du en kniv?
Du ska nog backa lite.
Jag menar det.
Det måste ha blivit nåt fel.
Det borde inte vara till mig.
Ja...
Det är ditt namn.
Hej. Du är vaken.
Din idé om att utgå från det dummaste...
Den funkade.
Deras server går förmodligen via ett relä.
Om jag bryter den tar det en kvart för kamerorna att starta om.
Då hinner jag ta mig in på arbetsrummet utan risk så fort jag har nyckelkortet.
Noor får definitivt tag i det.
Du kommer att ha hjälp med dig.
Du går dit i sällskap med en schweizisk attaché.
Han hjälper dig in och ut.
- Har du vänner i Schweiz? - Catherine skickar honom. Han skyddar dig.
Säkert.
Hur ska du komma in? Jag gissar att du inte står på gästlistan.
Vad vore en fest utan catering?
- Vadå? - Snygg stil.
Du klär säkert bra i den gräsliga västen.
Du får gärna komma och jobba med mig.
Nej tack. Jag var servitris under skoltiden.
Jag håller mig till schweizaren.
KINCARE TRUST LEDDE INGENVART
KONTOT TOGS BORT ÖVER NATTEN
Jag jagar ett förbannat spöke.
Inget illa menat.
Hallå? Ursäkta.
Isaac Leeds?
Gå in före. Jag kommer strax.
- Ja, det är jag. - Hej. Catherine heter jag.
Jag jobbade med din kusin Alice.
Jag skulle personligen vilja framföra mina kondoleanser
och be om ursäkt.
För vadå?
Det verkar ha uppstått ett problem med leveransen.
Paketet skulle ha kommit fram till hennes närstående mycket tidigare.
Jag kände knappt Alice.
Hennes pappa pratade alltid om henne.
Han var stolt.
Inte minst när hon fick jobb på FBI.
Men sen måste hon ha blivit befordrad. Hon hälsade på allt mer sällan.
Till slut hörde vi inte av henne alls.
Jag vet inte om det var på grund av jobbet eller oss, men...
...hennes pappa blev helt knäckt.
Du skickade tillbaka den.
Nåt i den stilen.
Den borde vara hos nån som verkligen kände och brydde sig om henne.
- Noor. - Kom in.
Vi har jobb att göra innan gästerna kommer.
Jag kommer.
- Går det bra? - Ja.
- Är det lite väl? - Nej, du är jättesnygg.
Hjälper du mig? Jag får inte igen den.
Okej.
- Så där. - Tack.
Kom nu ihåg att om det uppstår problem...
Så går jag därifrån och glömmer dig. "Vilken Peter?" Jag fattar.
- Rose, detta är allvar. - Jag vet.
- Vi ses på festen. - Var försiktig.
- Lycka till. - Detsamma.
Vad var namnet?
Rose.
Rose?
Ja.
Med tanke på aftonens syfte kommer jag att presentera dig som...
...Bettina.
- Bettina? - Blir det bra?
Om du tycker det.
Strålande.
Hur länge har du jobbat med Catherine?
Jag jobbar för henne.
- Hon är snarare en gisslantagare. - Jaså?
Jag begick ett misstag en gång. Detaljerna glömmer jag helst.
Hon tog mig...
...på bar gärning.
Detta är min botgörelse.
Jag betalar för hennes tystnad.
Hur många tjänster till kan hon begära?
Vad sägs om att fokusera på kvällen?
Då så.
Iran välkomnar våra schweiziska vänner.
- Ha en trevlig kväll. - Tack.
Ursäkta.
- Telefonen. - Jag tog inte med nån.
Tack så mycket.
Vi är på en fest. Det är oförskämt att inte mingla.
Jag vill inte tappa bort honom.
Vi hittar honom när det är dags. Ha lite tålamod till dess.
- Jag plockar fler tomma glas. - Okej.
Ambassadören. Vilken lysande mottagning.
Emil.
Jag förväntade mig inte besök av våra schweiziska vänner.
- Ändå har du mig här, livs levande. - Du är alltid välkommen.
Tillåt mig att presentera mitt sällskap. Det här är Bettina.
Välkommen. Trevligt att träffas.
- Vad hände med den förra? - De kommer och går, inte sant?
Hur gammal är hon?
- Bettina, är du amerikan? - Hoppas att det inte är ett problem.
Inte för mig, men däremot för dig.
I november tar ni ett stort beslut. Blir det en röst på Knox eller Hagan?
Det är ett lätt beslut för mig.
Du har fått en politiker på halsen.
- Var försiktig. - Ja...
Jag har ett och annat i sikte vad gäller henne.
Vad är det där?
Crostini med granatäpple. Utsökt.
- Ta för dig. - Jag tar två, om det går bra.
Bettina.
Hon har satt i halsen.
Har du satt i halsen?
- Hon får ingen luft. - Gör nåt.
Får du ingen luft?
Gör nånting, snälla.
Det är bra nu.
Ursäkta. Kom och hjälp till med en sak.
Jag ska ta lite vatten.
- Vad hände? - Javad tog med sig honom.
Peter? Vart då?
Vet inte. Det är ont om tid. Vad ska vi göra?
Jag...
- Jag behöver lite frisk luft. - Vart ska du?
- Har du nyckelkortet på dig? - Ja.
Ge mig det. Mobilen också. Jag ska ta bilder.
Fort! Innan jag ångrar mig.
Gå och leta upp Peter.
Det är verkligen synd. Kan ni inte ge bort dem?
Det är presenter från allierade. Vi skulle aldrig ge bort dem.
Alkohol är förstås förbjudet för oss.
Varför får ni då vin?
Den tidigare ambassadören tänjde lite på reglerna.
Han fogade sig till slut.
Hur länge har du jobbat på cateringfirman, Matt?
I några månader. Hur så?
Din gångstil skiljer sig från de andras.
- Hur går jag? - Med ett syfte.
Jag gör bara mitt bästa.
Var arbetade du förut?
I handeln. Jag bodde norr om New York då.
Jag försöker skramla ihop till räkningarna och hundmat.
Jycken gillar inte burkmat. Han äter bara kokt kyckling.
Vad är det för ras?
En gul labrador.
- Gillar du hundar? - Nej.
Jag trodde att labradorer var allergiska mot kyckling.
Inte Scout. Han kan inte få nog av det.
Det var nog alla. Får jag gå tillbaka nu? Annars förpassas jag till cateringbilen.
Nej.
Inte än.
Jag har jobbat med kontraspionage.
Det är ett ytterst belönande arbete.
Men det är lätt hänt att ta med sig även det jobbet hem.
Man skaffar sig vissa vanor.
Till exempel letar jag efter utgångar i varje rum jag befinner mig i.
Dörrar och fönster.
Jag kan inte rå för det.
Det är ju jättebra.
Jag vet inte hur det angår mig.
Jag undrade samma sak när jag märkte att du också gjorde det.
Du räknade antalet fönster och dörrar.
Är inte det märkligt när man jobbar som servitör?
Matt?
Trevligt samtal. Nu måste jag tillbaka.
Nej, det skulle jag inte tro.
Fasen.
Är Javad där inne? Abbas vill prata med honom.
Han är upptagen. Gå härifrån.
Vem tror du egentligen att jag är?
Vem det än må vara, är jag inte lika intressant.
Ha inte så låga tankar om dig själv. Vi som just har träffats.
Herregud!
Du har spillt ner en dyr, skräddarsydd kostym!
Förlåt.
Kolla loggarna. Jag fick ett godkännande.
Menar du att de andra servitörerna skulle gå i god för dig?
Ja, det menar jag.
- Vad ska jag uppge för namn? - Matt. Det är mitt namn.
Det är löjligt. Jag finner mig inte i det här.
Jag är amerikan. Vi är för fan i New York.
- Du får inte hålla mig fången. - Inte?
Detta är ett diplomatresidens.
Därmed tillhör detta rum den islamiska republiken.
- Toppen. Är du borgmästare då? - Nej.
Jag är Gud.
- Ja? - Vi har problem med en anställd.
- Vem då? - Noor.
Ta ner honom till källaren och skräm upp honom.
Sen lär han visa sitt rätta jag.
Din slarviga idiot! Hur ska jag kunna stanna kvar här...?
Vad står på?
- Jag är dyblöt på grund av henne! - Dämpa dig.
Givetvis.
Jag överreagerar.
Ursäkta.
Jag ser om det finns mineralvatten.
Är allt bra? Det hände dig inget?
- Jag är ledsen. Det var mitt fel. - Det gör ingenting.
Gå och snygga till dig.
Ursäkta.
Vad gör du här? Hur fick du in den? Man skulle lämna mobilen vid ingången.
Det var så lång kö till toan. Jag tänkte att det fanns en här.
Den här låg på trappräcket.
Vet du vem den kan tillhöra?
Ja. Vi jobbar ihop. Jag ser till att hon får den.
Om du ursäktar...
Jag ska gå och hämta mer bestick.
Vänta.
Hämtar du mer av de små bröden?
Visst.
Rose.
Du...
Helvete.
- Vad har du gjort? - Jag gjorde det för vår skull.
Ska vi?
Jag ska bara...
Jag gör det. Du har gjort tillräckligt ikväll.
Tala gärna gott om mig med Catherine.
Då så.
Min vän.
Vilken fantastisk afton.
Han skulle gärna sms:a. Det vore enklare...
Catherine.
Fyra år av utlandsuppdrag. Fem år på byrån dessförinnan.
Hon slutförde alltid en uppgift.
Hon gjorde den till sitt liv. Det var det som rollen krävde.
Jag vet inte vad du syftar på, men detta är knappast rätt tidpunkt.
Du har rätt i det.
Men sådana är uppoffringar, direktör Gedney.
De är jävligt olägliga.
Är det en människas aska?
För Guds skull... Vid middagen?
Hon hette Alice Leeds och visste alltid vad som krävdes.
Det enda hon förväntade sig i gengäld var institutionens skydd.
Du får vänja dig vid att se mig.
Jag går inte härifrån förrån jag får veta vad hon dog för.
Jag ska bara gå på toa.
Ursäkta.
Foxglove. Vad är det?
Var har du varit?
Det tog längre tid att ta sig hit än jag trodde.
Du gick väl när de tog mig?
Jag skulle det, men...
Vi bestämde att om nåt skulle hända...
Jo, jag vet, men jag lyckades.
Jag hittade portföljen, tog bilder och hann ut i tid.
Jag gjorde det.
- Var är bilderna? - På Noors mobil. Vi får dem imorgon.
- Bli inte arg. - Jag är inte...
Jag är inte arg.
Du skulle inte vara där.
Du skulle ha gått. Du lovade mig det.
Om nåt skulle ha hänt dig vet jag inte...
Jag mår bra.
Du mår bra.
Vi gjorde det.
Du gjorde det.
Hej.
- Hur var festen? - Stökig.
- Emil var till stor hjälp. - Jag hörde det.
- Vem visste att Rose hade det i sig? - Jag.
Hittat några fler kopplingar mellan Solomon och Foxglove?
Jag hade ett lärorikt samtal under middagen igår.
Jag har inte alla detaljer, men temat väckte en viss oro.
Den biten av jobbet undanhåller de för en.
Ja.
- Har du förlorat fler på det sättet? - Ja, en gång. För ett tag sen.
Jag beklagar.
Det var här jag och Alice brukade mötas.
Det var hon som valde piren. Jag antog att det var ett taktiskt val.
Det är en öppen plats med bara en väg in.
Men sen förstod jag...
...att hon älskade vattnet.
I Bangkok
gav hon mig ett spaningsuppdrag som skulle pågå hela natten.
Det visade sig att vi spanade på en foodtruck hon älskade.
Det är hemligheten
som gör en bra agent suverän.
Att uppskatta det lilla?
Ja.
Alice var bäst av oss alla på det.
Du ska väl inte träffa den hala ålen igen? Du blev på så dåligt humör förra gången.
- Vi är kusiner. - Ni är knappt släkt.
Kusiner får trots allt gifta sig.
Han är dessutom frånstötande.
Som en skabbig hund.
Snarare en vessla.
Han går bakom min rygg.
Han behöver påminnas om hierarkin.
Här.
Ta den här. Den är ståtligare.
- Är den inte lite skrikig? - Skrikiga färger gör ett starkt intryck.
Kom igen.
Sagrados. Importerat från Havanna.
- Går det bra att ta för sig? - Varsågod.
Det är du trots allt bäst på.
Nu förstår jag inte.
Allt går enligt våra planer. Ska vi inte fira?
Våra?
Nej. Mina.
De var också ganska enkla.
Det mobila labbet skulle dokumenteras, inte stjälas. Ingen skulle dö på kuppen.
Hur mycket gick de på?
- Vadå? - Naglarna.
Du har väl gjort manikyr?
- Än sen? - Grovgöra ger grova händer.
Mjuka händer har mjukisar.
Det är inte ditt fel.
Förväntningarna på dig har varit lite mer kultiverade.
Du verkar ha glömt din plats.
Du verkar ta dig vatten över huvudet.
Det är nog dags att visa lojalitet.
Mot vem då?
Det vet du.
Låt honom inte vänta.
Din pappa har blivit så otålig.
- Är hon här? - Hon är på väg.
Säkert att hon har bilder? Såg du pappren?
Allt var på franska, men jag fotade med Noors mobil.
Franska?
Okej.
Vi ger henne några minuter.
Vad är det?
- Får vi tala ostört? - Seriöst?
Okej.
Är det uppgifter om Foxglove?
Det som finns kvar. Resten har nog eldats upp.
Jag ser bara diverse namn och kemikalier.
Det är skralt, men bitarna passar in.
Hemligt FoU-program, teoretiska kemister.
Planen var att ta fram nya kemiska vapen som skulle ge USA ett försprång,
och sedan framställa motmedel mot symtomen.
Det enda kruxet var
att de behövde tillverka kemikalierna för att kunna motverka dem.
I ett hemligt samarbete med militären tog CIA fram nio kemikalier
i ett mobilt labb, som sedan i fredags...
...är försvunnet.
Har det blivit stulet?
De var tungt beväpnade. Två marinsoldater dog på kuppen.
Det var som fan.
Får vi komma ner?
Ja.
- Följde nån efter dig? - Nej.
Men de är på sin vakt efter det som hände igår.
Du bröt nyckelbenet på en av vakterna.
- Vem är det? - Hon är med oss.
Jag har hört att du hjälpte till att komma över viktig information.
- Det stämmer. - Jag värdesätter samarbetsvillighet.
Har du bilderna som Rose tog?
Det går bra. Ge henne bilderna.
Jag tog inte med dem, men de är i säkert förvar.
Noor.
Jag står vid mitt ord, men jag måste få veta att ni står vid ert.
Vi måste få veta vad dokumenten innehåller.
Familjen ska få hjälp ut. Ge oss lite tid.
Hur lång tid?
Javad granskar övervakningsfilmerna in i minsta detalj.
Han kommer att börja fråga ut oss alla. Jag kan inte vänta längre.
Hon har inte fel.
En evakuering tar tid att planera, inte minst i ett fiendeland.
De som försåg Abbas med informationen har stulit nåt ytterst farligt.
Av dokumenten får vi svar på vilka de är, vad de planerar...
Nej!
Ni ber om mer och mer. Ni använder min familj som morot.
Jag har levererat. Jag har utsatt mig för en risk.
Jag har förrått mitt land.
Nu är det er tur att göra nåt för mig.
Snälla.
- Var har du mobilen? - Jag har svarat på det.
Peter.
Bilderna finns på en hårddisk.
Var då?
Om dokumenten är så viktiga som ni påstår, hjälper ni genast min familj ut ur Iran.
Sen får ni bilderna. Inte en sekund innan dess.
Undertexter: Viktor Hessel