UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Dră Jefferson, sunteți chemată în sala de vizită a avocaților.
Haide!
Profesoara T! Azi e ziua bacului.
Uite! Poziția mea de dură.
Mă fac încrezătoare, chiar dacă nu sunt.
Funcționează la un nivel profund.
- Dă-i drumul! - Nu pot.
Menține poziția două minute ca să capeți încredere.
Încearcă și tu, când vrei să te simți mai curajos.
Scuză-mă!
Am o audiere în Albany după-amiază
și sunt cam împrăștiată.
Îmi pare sincer rău că a durat atât să ne întâlnim,
dar am vrut să ne asigurăm că suntem cât se poate de meticuloși.
Da. Sunt primii pași, nu?
Am citit în cărțile de drept
că petițiile privind detenția ilegală durează, așa că...
M-am uitat pe caietul prietenei tale și, ca să fiu sinceră...
nu cred că prezintă dovezile necesare pentru un astfel de proces.
Poți înainta petiția, dar organizația noastră...
Nu se poate! L-ai citit?
Da, Tasha. Nu e suficient.
Mai citește-l o dată!
Uite...
Știu că Suzanne nu e cel mai bun martor,
dar nu minte niciodată.
Trupele de intervenție l-au ucis pe Piscatella, nu eu.
Trebuie să mă crezi.
Eu te cred, dar nu e suficient.
Suzanne delira când a dat declarația inițială.
- Nu e un martor credibil. - Bine.
Atunci Cindy Hayes?
Poate își retrage depoziția dacă îi arătăm jurnalul.
Nu o găsim.
I-am contactat familia, dar au pierdut legătura.
Nu există dovezi, Tasha.
Am folosit resurse uriașe căutând, dar degeaba.
Îmi pare rău.
Îți pare rău?
Știi că sunt nevinovată.
Și știi...
că o să-mi petrec tot restul vieții aici...
dar tot ce poți spune e: „îmi pare rău”?
Dacă asta e tot, dispari din fața mea!
O să mă întorc când te liniștești.
Nu.
N-o să te mai văd niciodată.
Nu te da bătută.
Tuck, știi răspunsul.
- Declarația de Independență. - Băga-mi-aș! Știam!
Să fiu a dracului! Nu pot să cred că am examen într-o oră.
Nu îl iau. Mulțumesc, Travis Kimball, aveai dreptate.
Cine e Travis Kimball?
Un băiat din clasa a zecea
care spunea mereu: „Ești proastă ca noaptea.”
Nu ești proastă. Dar ai un creier special, ca mine.
Știu că ți-e greu să crezi așa ceva,
dar, când eram la școală, și eu eram batjocorită.
- Serios? - Da. Știu.
Dar mama spunea că nu trebuie să-i ascult pe cei care mă cunosc cel mai puțin.
Trebuie să-i ascult pe cei care mă cunosc cel mai bine.
- Și eu te cunosc binișor, nu? - Da.
Mai bine decât oricine de aici?
Da, mai bine decât oricine altcineva.
Da.
Atunci, ca expertă mondială în Tiffany Doggett...
eu spun că Travis Kimball nu știe
ce căcaturi spune!
Da. S-a însurat cu mătușă-sa.
Eu cred că ești deșteaptă.
Și cred că o să iei examenul.
Când aveam un test important, mama spunea
că după aia pot să beau cât suc de ananas vreau.
De ce? Sucul de ananas are gust de bășină.
Te contrazic.
Ce recompensă îți plăcea?
Dacă eram foarte liniștită și tăcută, iar mama avea un oaspete bărbat,
primeam micul dejun la cină.
Micul dejun la cină?
S-a făcut.
- Cum o să...? - Nu.
S-a făcut.
Acum...
„Care...”
Căcat!
„...a fost prima dintre cele 13 colonii?”
Virginia. Pentru că America era virgină înainte să o penetreze britanicii.
Publicul înnebunește!
- Vine! Vorbesc eu. - Bună dimineața, dnă directoare!
Arătați foarte interesant azi.
Ce haine interesante purtați!
Ai un minut să spui ce ai de spus. Vorbește repede!
Speram să ne lămuriți dacă e protocolul standard
să percheziționăm deținutele de la bucătărie...
Una dintre ele a dus un telefon
în centrul imigranților aseară,
iar cei de la Imigrări nu sunt încântați.
O să încerc să-i calmez,
ca să nu implice conducerea.
Trimite-o pe deținută la mine. Va trebui să formulăm acuzațiile.
Nu știm care e vinovata.
Atunci aflați.
Ne autorizați să interogăm deținutele?
Faceți orice e necesar.
Bună dimineața, aș vrea să vorbesc cu Danny Pearson.
Am sunat să discut despre un proiect cu microîmprumuturi
la care lucrez cu o deținută inteligentă de la Litchfield.
Joe Caputo.
Da?
Și când se eliberează?
Am sunat de patru ori și mereu era într-o întâlnire.
Nu ridic vocea!
Mi-ar plăcea să nu mă mai evite.
Da, este.
Este. Nu sunt prost.
A închis.
Cum merge cu telefoanele?
Nimeni nu vorbește cu mine.
Când îmi aud numele, se dau ocupați.
Dă-te bătut! Eu așa am făcut.
Nu te duci la muncă?
Mi-am luat concediu medical, pentru că porcăriile lor mă îmbolnăvesc.
De ce ești îmbrăcat elegant?
Tamika dă o petrecere de final de semestru.
M-am gândit să mă duc.
Le dau certificatele pentru justiție restaurativă.
E o idee bună? A aflat toată lumea că ești infractor sexual.
Nu sunt infractor sexual!
Sunt hărțuitor sexual, știi și tu diferența.
Ce să fac? Să trăiesc într-o peșteră?
Nu pot să sun, nu pot să predau.
Tamika a spus că pot veni. O ultimă vizită, să-mi iau la revedere.
Le datorez fetelor măcar atât.
Femei. Sunt femei.
Femeile alea nu merită să fie penalizate pentru...
Nu mai poți spune „penalizate”. E o microagresiune.
N-ai voie să întrebi dacă le plac bananele sau să le ceri să îți dea trusa de scule.
Parcă ai avea 12 ani.
În niciun caz nu poți spune „12 ani”.
Ce sendviș bun!
Mersi că ai venit.
Sunt aici pentru că știu că suferi.
Îmi pare rău că e vina mea. Dar nu m-am răzgândit.
Știu că tu crezi că n-ar trebui să ne mai vedem...
dar nu-ți permiți să fii fericită.
Mă faci să aștept cu nerăbdare să vin în locul ăsta oribil.
Știu că simți și tu ceva. Am văzut cum mă privești.
Sunt măritată.
De ce te tot pedepsești, când știi că nu vei fi niciodată destul pentru ea?
- Nu ascult așa ceva. Plec. - Te va părăsi.
Știi bine că va fi așa. O știi în adâncul sufletului.
Are pe altcineva.
- Nu știi dacă e așa. - Ba da.
Le-am văzut aseară, la ea acasă.
Nu aveam de gând să vorbesc cu ea, dar, când am văzut ce face...
Ai înnebunit?
Lasă-mi soția în pace!
- Ți-e frig? - Da.
Mulțumesc.
Priveliștea asta...
Da.
Uneori uit să mă bucur de ea.
Căcat! - Iartă-mă! - Nu-i nimic.
Plătesc spălatul.
Cât costă, de fapt?
Nu-ți face griji.
ALEX APEL RATAT
Căcat!
ALEX RESPINGE - RĂSPUNDE
- Trebuie să răspund. - Bine.
Alo?
De ce n-ai răspuns?
Așa vrei să începi discuția asta?
Îmi pare rău că a venit tipa la tine acasă.
Dacă știam că o să facă așa ceva, n-aș fi...
Ce? Nu i-ai fi tras-o?
M-ai mințit în față.
Mi-ai spus că te obligă să vinzi încărcătoarele. Ce vrăjeală!
Și tu? N-ai mințit?
Poftim?
Mi-a spus că ai pe cineva.
- Ce...? - Ești cu ea acum?
De asta n-ai răspuns la telefon?
E Zelda?
- E ridicol! - Ce?
Dacă nu ești cu ea, spune-mi!
Spune: „Nu sunt cu Zelda.”
Pipes, e prea de tot, chiar și pentru tine.
Ce vrei să spui?
Nu purtăm discuția asta la telefon. Trebuie să vii aici.
Poftim?
Diaz. Felicitări, ai o nouă sarcină.
- Nu am cerut așa ceva. - Nu am întrebat.
Scrie că ești în echipa de curățenie și ești repartizată la izolator.
De ce să curăț izolatorul?
Sunt nemulțumiți gândacii? E închis.
Gardianul-șef stabilește sarcinile.
Sunt o rotiță în mașinăria închisorii. Nu trage în rotiță.
Nu știu de ce te plângi.
Ai dat lovitura. Izolatorul e treabă ușoară.
Ticălos de doi bani! Dacă-l mai văd pe Vinnie,
o să-l strâng de boașe până îi pocnesc.
N-o să mai aibă boașe, doar niște săculeți goi.
Lorna, te rog! Nu poți să tot dai vina pe el.
De ce? Nu poate scăpa nepedepsit. Mi-a luat bebelușul.
- Ba nu. - Ba da.
Ba nu.
Înțeleg de ce nu vrei să accepți ce s-a întâmplat,
pentru că devine ceva real.
Și pierderea copilului...
E o durere din care mulți nu-și revin.
Aproape că te admir pentru că te-ai opus atât de mult,
dar, când mă uit la tine cu atenție,
îmi dau seama că o parte din tine știe.
Sterling nu mai e.
Da.
A murit în spital.
Și nu-l aduci la viață prefăcându-te că trăiește.
Trebuie să accepți realitatea, ca să poți jeli.
Ce te-a apucat?
De ce îmi spui așa ceva? E oribil.
Ăsta e adevărul. Trebuie să începi să-l accepți.
Ești supărată pe mine pentru că n-am vrut să fiu cu tine.
Trebuie să te liniștești, altfel o să te trimită la Florida.
Te enerva că eram fericită cu Christopher și Vinnie.
Iar acum minți
ca să fiu veșnic nefericită și singură, ca tine.
Lorna, calmează-te!
Înțeleg că ești nervoasă pe mine, dar potolește-te! Vreau să rămâi aici.
Iar faci o criză, Morello?
Și eu sunt furioasă.
E o nebunie că avem trei feluri de mâncare cu amidon.
Nu e recomandat pentru o persoană pre-prediabetică.
- Vorbește cu bucătarul. - Da.
- Și lăsați gălăgia. - Am înțeles, căpitane.
Amintește-mi ceva.
Cum de un om atât de inteligent și de frumos ca tine...
ajunge să lucreze în mizeria asta?
Nu lucrez aici. Am venit de pe stradă.
Am găsit uniforma într-un coș și n-am mai plecat.
Da?
Ce te-a atras, duhoarea morții?
Cred că ești departe de...
În ce parte a orașului spuneai că locuiești?
N-am spus.
Știi ce-mi place cel mai mult la tine?
Fundul meu sexy și faptul că îți dau budincă suplimentară.
În afară de calitățile astea minunate.
Ceilalți oameni de aici
sunt interesați de viața ta sau vor să-ți vorbească despre a lor.
Tu preferi discuții lejere. Îmi place asta.
Mulțumesc, Sid.
Ai grijă câte dulciuri mănânci!
Da, mi-au tot spus, dar nu mori decât o dată.
Așa e. Am ajuns.
- Mai știi procedura? - Da.
- Am nevoie de ajutor. - Bine.
Hai.
Bine. Haide!
Ușor...
Stai! Gata.
- Ai reușit? Bine. - Da.
E în regulă cu...?
Ce poți să faci?
Îți place Sam Cooke?
Dacă îmi place cel mai tare cântăreț de soul din istorie?
Așa mai merge. Poftim!
Da?
NOI SUNTEM POLYCON! OBIECTIVUL POLYCON - BINELE GENERAL
Taystee?
Ce e?
Îmi spui sau trebuie să întreb?
- La ce te referi? - Cum a fost la întâlnire?
Nu voiai să-mi spui? Mor de nerăbdare să aflu.
Nu prea am ce să-ți spun.
Avocata vrea să discute cu alți experți înainte să meargă mai departe, așa că...
Dar faci progrese.
Bine. Ține-o tot așa atunci.
Speră în continuare! Putem sărbători la petrecere.
Nu merg la petrecere.
N-am făcut parte din program, așa că...
Cum adică? Le-ai meditat, ăsta e un program.
Voiam să fie o surpriză, dar aduc multe gogoși.
Trebuie să vii.
Nu plec până nu promiți că vii.
Bine.
Promit.
- Tamika! - Da?
Dacă te duci la Storky's? În loc să iei gogoși.
Storky's.
Ce idee bună! Așa o să fac.
Bună ziua! Sunt dl Bibby.
Voi administra examenul de bacalaureat.
Ce s-a întâmplat cu Luschek?
Profesorul nu va fi de față
și, pe viitor, dacă aveți întrebări, ridicați mâna.
Nu e nevoie să te iei așa de mine.
Testul e alcătuit din cinci secțiuni.
Când mai e un minut din fiecare secțiune, vă voi avertiza.
Când expiră timpul, voi spune „stop” și veți lăsa creioanele jos,
altfel lucrarea e invalidată și veți fi scoase din sală.
Da?
Bună! Și cele care primesc timp suplimentar?
Nimeni nu primește.
Nu e adevărat. Eu primesc. Am probleme de învățat.
Nu am nicio aprobare pentru timp suplimentar de testare.
Dar altfel nu pot da examenul. Vorbiți cu Luschek, vă spune el.
E prea târziu. Profesorul trebuia să facă o cerere oficială.
A făcut.
Creierul meu e diferit. Îmi ia mai mult.
Îmi pare rău. Trebuie să continuăm.
Deschideți lucrările doar după ce vă spun eu.
Gardian Alvarez, îți aparține.
Am uitat ce voiam să spun.
Spune-ne cine a adus telefonul, altfel toate trei primiți încă cinci ani.
Era ceva legat de o broască fiartă.
Nu știu al cui e telefonul.
Îmi pare rău. Nu e al meu. Asta e tot ce știu.
Ar fi bine ca prietenele tale să nu aibă memoria mai bună.
Nu se poate să-mi crească sentința.
Gloria, trebuie să mărturisești.
Nu o să mă ierți niciodată.
Accept asta, dar nu-mi pedepsi fiica pentru greșelile mele.
Știi că Pepa a fost bolnavă săptămâna trecută?
A tușit foarte rău. A plâns toată noaptea.
Nu voiam decât să fiu lângă ea...
să îi fac frecții...
să-i citesc din cartea pe care mi-o citea și mama.
Cea cu măgarul bolnav.
Aveai cartea asta în Puerto Rico, cea cu cântecul?
Respect ce ai făcut.
Ai riscat pentru copilul altcuiva.
N-o să te torn.
Dar, te rog, nu mă ține departe de copilul meu.
Dă-i șansa să mă cunoască acum, cât mai e mică.
SFÂRȘIT DE SEMESTRU FERICIT!
Ce naiba se petrece aici?
E o închisoare de maximă siguranță.
Parcă un unicorn a avut diaree în camera asta.
Nu știu... Mie mi se pare tonifiant,
Ce cuvânt ai folosit?
„Tonifiant”? Asta e tonifiant?
- Da. - Dle Hopper.
- Te face să te simți bine. - De la Aleida.
Vrei să spui ceva?
Ai nevoie de inimă să înțelegi ce am zis.
- Știu ce înseamnă. E drăgălaș. - Ce înseamnă?
- Știu ce înseamnă. - Ce?
- Ce ascunzi? - Nimic.
- Fac acte. - Dl Tonifiant.
- Ne vedem. - Îți dă fiori?
- Asta vrei să spui? - Da, asta era.
Îmi dă fiori în fund. Îmi strici cheful.
E cineva?
Sper că nu e antrax.
- Bine. Știi... - Poți aștepta un pic?
Nu mă mai împinge! Locul ăsta e dezgustător.
Nu vreau să ating nimic. Știi ce?
- Așa e mai bine. - Cum e acum?
- Ai intrat? - Nu, mă refeream la poziție.
Nu... Acum am intrat.
Nu am nevoie de narațiune. Mi-am dat seama.
Doamne! Am intrat!
Doamne! Aveam nevoie de așa ceva.
Mulțumesc, scumpo. Ce idee bună!
Nu e rău deloc.
- Doamne! - De ce ai ales izolatorul?
Nu, a fost ideea ta.
Tu mi-ai spus să vin aici.
Am înțeles. Vrei să fiu gardianul mare și rău
care te duce la izolator pentru o pedeapsă? - Bine, o să fii pedepsită. - În regulă.
- Iar și iar. - Bine.
Și iar. Și iar.
- Îndepărtează-te de deținută! - Nu.
E o neînțelegere.
Te-am prins cu pantalonii în vine. Care e neînțelegerea?
Avem o relație. Copiii ei locuiesc la mine.
Suntem ca și căsătoriți. Spune-i!
Da. Are grijă de copiii mei.
Asta nu schimbă nimic.
- Gardian Hopper... - Doar pe el îl au copiii.
Deținută!
Dnă directoare, am nevoie de slujba asta.
Ai învățat să mi te adresezi corect.
- Ești concediat, dle Hopper. - Nu.
Sau depun plângere la tribunal, să vedem ce cred despre asta.
Gardian Blake, condu-o pe dra Diaz în celulă.
Gardian Young, condu-l pe dl Hopper în afara clădirii.
Hopper, ți s-a întins o capcană.
ACCES RESTRICȚIONAT
- E în regulă? - Da. Probabil că încă mai sunt acolo.
Căcat! Băga-mi-aș!
Am găsit!
Da! Tylenol. Mersi.
Haide!
Da.
Căcat!
- Nu e crud și exagerat? - N-o să neg că e neobișnuit.
Găinile sunt creaturi sociale. Au nevoie de contact cu alte găini.
Nu. Trebuie să punem capăt violenței între găini.
Dacă izolarea le face și mai violente?
Le ții închise.
Dacă soluția e dezvoltarea interacțiunilor, nu reducerea lor?
Nu.
Găinile astea sunt animale de pradă. Superprădători.
Se vede în ochii lor.
- Nu. - Ba da.
Știu că nu e ideal,
dar e singura soluție.
Uite, un ou!
Acum pot face micul dejun la cină.
Ce noroc!
Mai aveți un minut din secțiunea de matematică.
Stop!
Lăsați creioanele jos.
Creioanele jos.
Aici se încheie examenul.
Rămâneți la locurile voastre cât adun lucrările.
„Da, casa asta trebuie renovată.
Pereți cenușii de jur-împrejur, iar instalația sanitară e de căcat.
Ignorați funinginea care cade din tavan.
Sunt rugăciunile transformate în cenușă înainte să ne părăsească.
Are personalitate, nu?”
Îmi place.
Simțiți asta, nu? Energia asta.
Scoate-ți cămașa!
Unde e mâncarea de la Storky's?
- Da. - Da, mi-e foame.
Potoliți-vă! O să vină și burgerii.
Vom continua cu energia după o scurtă pauză.
Dle Caputo.
Parcă ne-ați fi scris numele cu carioci.
Asta am și făcut.
Atunci dv. trebuie să fiți iertat.
Pentru certificate infecte!
Mulțumesc pentru reacție, dră Tawney.
Dle Caputo, pot să vă spun ceva?
Sigur, Beth. Ce e?
Când am aflat că voi veni aici, știam că va fi greu.
Și mă așteptam să nu am prietene. Ceea ce e adevărat.
Nu am nicio prietenă aici, dar nu mă deranjează.
Însă nu mă așteptam ca oamenilor să le fie atât de greu să mă privească.
Îmi pare rău.
E oribil.
Mai încerc cu fetele noi,
dar, imediat ce află ce am făcut, mă ignoră și ele.
Și înțeleg de ce. Nici eu n-aș vrea să mă privesc pe mine.
- Beth, nu... - Nu e nevoie să faceți asta.
Știu ce am făcut. Știu la ce se gândesc când se uită la mine.
Și trebuie să accept asta.
Dar nu asta am venit să vă spun.
Voiam să vă mulțumesc.
De când cu programul dv.,
unele dintre fete au început să mă privească iar
și unele îmi și zâmbesc.
Mă bucur să aud asta. Mulțumesc.
Ce vreau...
Ce vreau să spun e că nu durează la nesfârșit.
Dacă vi se pare că oamenii vă întorc spatele.
Ai aflat?
Sunt sigură că și alte fete au aflat.
Îmi pare rău că v-am dezamăgit.
Acum înțelegi de ce trebuie să plec.
Dle Caputo, dv. ne-ați învățat
că oamenii merită șansa mântuirii.
Și cine suntem noi să vă judecăm?
- Imbecil bun de nimic! - Bună!
Care e problema ta?
Droguri înainte să mi se dezvolte creierul?
- Am picat testul din cauza ta. - Liniștește-te!
Nu e vina mea. Pot doar să-ți ofer uneltele...
Serios? Trebuia să ceri mai mult timp, din cauza dislexiei mele.
Îți amintești?
Știi cât am învățat pentru test? Am învățat pe rupte! Știi ce mi-ai făcut?
- Gata, Doggett. - Știi?
- Gata! - Am cunoscut oameni mizerabili,
dar tu ești un adevărat gunoi.
Un căcat!
Gata, haide!
Ia te uită!
Arăți ca naiba, Nicky. Era să nu te recunosc.
Am multe pe cap.
Ce face Morello?
Nu vrei să discut despre Morello.
Mă țin după ea toată ziua, ca s-o feresc de necazuri.
Slavă Domnului, a adormit.
Mereu ai iubit-o, nu?
Poate că am o slăbiciune pentru ea, dar e ceva platonic.
Ai pe altcineva?
Ar fi putut fi.
Și ce s-a întâmplat?
A plecat. Știi ce? Să nu discutăm despre mine.
Cum ai reușit să devii o mamă de pușcărie atât de bună?
- Am avut o profesoară bună. - Da?
O femeie frumoasă, superbă.
O cheamă Galina, dar unii îi spun Roșcata.
Haide... Eu ți-am pus o întrebare serioasă.
Și ți-am dat un răspuns serios.
Nu știam ce fac. M-am descurcat.
Dar ai condus toată bucătăria.
Supravegheai niște tâmpite degenerate,
ca să nu mai spun că ai făcut o drogată cu gura mare
din New York să se cumințească.
Ai făcut multe lucruri deodată.
Știi...
Am crescut trei băieți, am condus o afacere și...
m-am descurcat.
Uneori ești atât de ocupată,
că nu mai ai timp să te întrebi cum le faci pe toate.
Doar le faci.
Uneori parcă te izbești de un zid și spui...
„Nu pot mai mult de atât.”
Te retragi și încerci să eviți zidul.
Bine, dar dacă nu vrei să renunți la ceva?
Deși știi că ar putea fi prea mult pentru tine,
că te vei izbi de zid?
E o dovadă de putere să recunoști că nu poți să faci ceva.
Nimănui nu-i place...
dar e vorba de supraviețuire.
Se face târziu. Le chemi pe Normal, Gina și Tricia?
E timpul să pregătim cina.
Putem să mai stăm un pic aici?
Bine, scumpo, încă un pic.
În regulă. Pe rând!
Știi dacă vine Suzanne?
Aș vrea să mai stăm de vorbă,
dar a fost o zi de rahat, așa că...
Voiam să-ți spun că...
Da. Ce e?
Nimic...
Voiam să-ți spun că apreciez ce încerci să faci...
cu programele astea.
Sper s-o ții tot așa.
Normal că asta vom face.
Ce mai aștepți, femeie?
Grăbește-te, treci la coadă! A fost ideea ta.
Taystee.
- Mă bucur că te-am prins. - Bună ziua, dle Caputo!
Voiam să-ți cer iertare personal
pentru că n-am făcut niciun progres cu programul de împrumuturi.
Nu-i nimic.
Cred că fac mai mult rău decât bine prin simpla asociere cu el.
Apelează personal la oameni.
Poate e mai bine să discute cu cineva care știe cum e.
Da, poate o să fac asta.
Îmi pare rău că n-am putut face mai mult.
Nu, ați făcut tot ce puteați.
N-o să mai vin pe aici, pentru că nu mai țin
cursul de justiție restaurativă. Așa că n-o să ne vedem o vreme.
Te-aș îmbrățișa, dar...
La revedere, Taystee.
Sunteți un om bun, dle Caputo.
Ai grijă de tine!
Știm că ești nevinovată.
Ești aici de atâta vreme, n-ai avut niciun incident.
Spune-ne că a fost Ruiz.
Altfel, vă creștem sentințele tuturor.
Gardian Alvarez, ce scrie în dosar?
Îmi pare rău, nu... Ce ar trebui să citesc?
Data eliberării. Evident că la asta mă refeream.
Data eliberării mele e peste nouă zile.
Vin copiii să te ia?
Gardian Alvarez, spune-i ce se întâmplă cu data eliberării
dacă i se prelungește sentința cu cinci ani.
Pe bune?
Te rog să mă ierți. N-ar fi trebuit să țip.
Nu puteai ști că mă refeream la data eliberării,
pentru că nu am cerut explicit asta.
- Iartă-mă! - Mulțumesc.
Dacă mai primești cinci ani, mai stai cinci ani departe de copiii tăi.
Poți să ții copiii departe de mama lor?
Îmi iubesc copiii.
Știm.
Ne spui cine a adus telefonul?
Îmi pare rău.
Eu am fost.
Ați văzut-o pe Suzanne?
Profesoara T!
Mâncarea asta e bestială! O să mă prefac că provine de la ferme ecologice.
- Sper să am dreptate. - Da.
Felicitări cui a făcut așa ceva posibil.
Da.
Sosul îi dă unitate.
Profa, am făcut treabă bună la test. Am terminat mai devreme.
Având în vedere automatizarea, bacul e mai mult simbolic.
Un ziar ud cu care te ferești de muson. Exact. Mă piș pe bac!
Doamnelor, cred că e timpul să petrecem un pic mai serios.
Haide!
- Ne vedem la spălătorie. - Bine.
Ai primit ultima masă?
Atunci n-ar trebui să spun „la revedere”.
Cel puțin ai găsit o scăpare de aici.
Ce s-a întâmplat cu tine?
Am dat-o în bară.
Nu i-au oferit timp suplimentar.
Îl dai încă o dată, peste câteva luni.
De ce? Ce rost are?
N-am nevoie de un examen care să-mi spună că sunt proastă.
Îmi pare rău că am întârziat. Autobuzul... A fost un dezastru.
Autobuzul cu care vin de obicei a întârziat și...
Cât timp avem?
O să ne oprească în curând.
De câte ori i-ai tras-o?
O dată. După ce am aflat că ești cu paznica.
De câte ori ați făcut-o voi...?
Nu-mi răspunde. Nu vreau să știu.
A fost ceva adevărat cu încărcătoarele?
Da. M-a obligat să le vând. Dar ne-am oprit după...
Nu mai... Gata cu minciunile!
Nu mai suport. Trebuie să fim sincere una cu cealaltă.
Întreabă-mă orice vrei și voi răspunde sincer.
Ai sentimente pentru ea?
Atunci de ce ai făcut-o?
Cred că încercam să mă protejez...
pentru că acum trăiești afară și mă temeam că mă vei părăsi.
De ce ai crede așa ceva?
O parte din mine a știut mereu că e posibil...
pentru că, atunci când e greu, preferi să pleci.
- Nu e drept! - N-ar fi prima oară, Pipes.
Nu cred asta despre mine.
Cum o rezolvăm?
Nu pot să trăiesc așa încă trei ani.
Cum să-ți demonstrez că nu ai de ce să te temi?
Îmi spui că nu ai sentimente pentru Zelda.
Nu pot să te mint.
Și ce facem acum?
E ceva...?
Ceva peste care putem trece?
Nu știu.
Orice s-ar întâmpla, Alex, vreau să...
Să mergem, doamnelor!
Nu pot să nu te mai iubesc.
Ușa e deschisă.
Dacă nu cumva vrei ceva.
Ușa e deschisă și dacă vrei ceva.
Nu iei loc?
Nu am păduchi.
Ciudat! Credeam că o să fii la petrecere.
Nu, am actele astea fascinante care nu-mi dau pace.
Ai aflat de Hopper?
Dacă nu m-ar ataca PolyCon pentru asta,
aș țopăi de bucurie că am scăpat de fundul lui alb.
Despre asta am venit să vorbim.
Vrei să vorbim despre fundul lui Hopper?
Scuze, nu. Vreau să te rog ceva.
Despre ce e vorba?
Mai știi când ai spus că vrei să fiu omul tău din interior?
Speram să te ajut să eviți alt posibil incident...
M-am îndrăgostit de o deținută.
Ce naiba te-a apucat?
- Te pot concedia pentru că ai spus-o! - Nu am acționat.
Și nici n-o s-o faci.
Nu vreau, dar mi-e tot mai greu.
Atunci du-te la sală. Intră pe site-uri matrimoniale.
Ce ai vrea să fac eu?
S-o transferi la altă închisoare.
Nu suport s-o văd în fiecare zi.
Și așa poți fi sigură că nu vor exista incidente.
Alt mod de a mă asigura de asta e să te concediez.
Da, ai putea să mă concediezi.
Dar nu-ți permiți să mai pierzi un gardian, nu?
E chipeș, are ochii ăia frumoși,
pupilele alea frumoase,
chestiile negre din mijlocul ochilor.
Morello, poți să taci dracului?
Culoarea drăguță a ochilor, genele drăguțe.
Am spus să taci, în paștele mă-tii!
Nu te enerva pe Morello pentru că ai ales un moment prost
să te retragi din program.
Mănâncă-ți compotul-plăcintă!
Nu e plăcintă, n-are coajă. Și, dacă o mai aud o dată vorbind despre...
- Cocoșelul lui minuscul! - Morello.
Fii atentă la ce o să spun, pentru că e foarte important.
Să-ți fut bebelușul!
Lorna, liniștește-te!
Ce ai spus?
Am spus: „Să-ți fut bebelușul.”
Fix în locul ăla moale din cap.
Bag o sculă acolo și i-o trag în țeastă bebelușului tău.
Lorna. Te iubesc! O să-mi fie tare dor de tine.
Bine.
Când mă uit la tine, văd un om infect, dezgustător.
Am nevoie de ajutor.
O să-ți ciopârțesc fața!
Ce faceți? Ea e cea bolnavă!
Ați auzit ce a zis? Ar trebui să moară. Ar trebui să mori!
Pe tine ar trebui să te fută cineva direct în fontanelă, nenorocito!
- Unde mă duci? - Ai noroc că e închis la Psihiatrie.
Să ți-o trag, jigodie de pușcărie!
Ți-am spus să mă lași în pace. Am crezut că m-am exprimat clar.
Da. Așa că ți-am făcut un serviciu.
- Ești transferată la altă închisoare. - Nu poți face asta!
Ești nebună? Nu poți!
Trebuie să rămân în New York, lângă soția mea.
Treci înapoi în pat!
Cred că ți-ai uitat locul, deținuto.
ANUNȚ DE TRANSFER INSTITUȚIA: LITCHFIELD MAX
DESTINAȚIA TRANSFERULUI COLUMBUS, OHIO - MAX
Ești bine?
Te-ai rătăcit? Știi ce autobuz să iei?
Sunt bine. O să mă descurc.
Bună!
Cum a fost?
Bine.
Am pregătit cina.
Una dintre femei a spus ceva ce m-a atins.
Sper că nu ai atins-o și tu.
Scuze, nu m-am putut abține.
Cine era?
Beth.
- Care Beth? - Nu știu, Hoefler sau...
Beth Hoefler. E nouă? Numele nu sună cunoscut.
Nu e nouă. Șatenă, atât de înaltă.
Tot nu-mi amintesc.
- Și-a ucis copiii. - Beth Ucigașa-de-Copii!
Ce a zis?
A spus că merit mântuirea.
Nu e cea mai bună sursă, dar apreciez intenția.
Am hotărât că mă întorc la muncă de mâine.
- Să lupt pentru dreptate. - Bravo ție!
- Măcar unul dintre noi să fie angajat. - Crezi?
Avem nevoie de un venit.
Sper să am parte de mântuire.
Și eu.
- Și... - Am înțeles. Ești o ticăloasă!
- Să te fut! - M-am săturat de căcaturile tale.
Căcat! Știți ce-mi fac?
Îmi tatuez „Thug Life” pe spate.
Sigur nu guști, A?
În familia tatălui meu sunt mulți dependenți, așa că mai bine nu.
- Vreau o porție mare. - Calmează-te, Vreau Cereale.
O doză îți ajunge.
Ce vrei? Ești de la Narcotice? Ești obligată de lege să spui, dacă ești.
Nu sunt de la Narcotice.
- Voiam să văd ce faceți. - Nu, e silitoare.
S-o fi văzut în tabără. Fuma ca un șarpe.
Nu sunt silitoare.
Dar m-am săturat de petrecere și de programele astea idioate.
Toată lumea se preface că nu e la pușcărie.
Nu-mi pasă de examenul ăla cretin.
- Ce ai acolo? - Ce, asta?
„Acesta e creierul tău după droguri.” Întrebări?
- Nu înțeleg. - Normal.
Voi, milenarii, nu respectați istoria.
Am chef de un suc de la Storky's.
- Da. - Hai s-o facem! Vii, Tali?
Aș veni, dar vreau să duc proiectul ăsta până la capăt.
- Bine. - Mulțumesc.
- Crezi că au Dr Pepper? - Mulțumesc.
Nu-i pasă nimănui de Dr Pepper.
Ce?
- Ce e? - Nimic.
Mă întrebam cum se descurcă o fată cât tine cu toată punga aia.
Sau ai nevoie de ajutor?
Doreen, știi că nu e corect.
Am făcut tot ce ne-ai cerut.
Nu poți face așa ceva! Unde să ne ducem?
Nu mă privește, Laniece. Strângeți-vă lucrurile!
- Ce porcărie! - Adio! Ia-ți catrafusele și cară-te!
- Ce se întâmplă? - Băi!
A aflat administratorul că a primit oameni aici.
Cică e evacuată dacă nu plecăm toți în seara asta.
Ai unde să te duci?
Antoine are un văr în East New York, ar putea să ne primească.
Dar trebuie să muncim.
Eu nu mai vând droguri. Dacă mă prind, mă trimit la pârnaie.
Atunci ajungi în stradă.
Căcat! Alo?
O deținută de la penitenciarul Litchfield încearcă să vă contacteze. Acceptați?
Da, accept.
Ai o vilă?
A fost primul lucru pe care mi l-am luat.
Asta voiam să aud! Câte camere are?
- Douăzeci și șapte. - Douăzeci și șapte?
Vreau să mă asigur că e loc pentru toată lumea.
Tu, Cindy, Suzanne, Janae.
Poate să stea și dra Claudette, dacă e cuminte.
Ai devenit generoasă de când ai ieșit.
Serios, ce faci?
Sunt bine. Am primit o ofertă de slujbă.
- Sună bine. - Da...
Sunt obosită, P.
Am obosit să mă tot chinuiesc.
Lumea asta nu e pentru cei ca mine. Poate ar trebui să mă întorc acolo.
Măcar așa putem fi împreună.
- Nu știi ce va fi, T. - Trebuie să închid.
Stai puțin, T!
Ți-am povestit cum a murit mama, nu?
Da.
Ți-am spus că am suferit, dar nu ți-am spus cât de mult.
Era o durere ascuțită în piept care nu mai trecea.
Nu voiam să trăiesc fără ea. Înțelegi?
Cred că da.
Și eu eram obosită.
Dar durerea aia ascuțită n-a durat veșnic.
A slăbit, apoi a dispărut.
Sau încă mai era acolo, dar n-o mai resimțeam așa de rău,
pentru că aveam alte sentimente.
Aveam lucruri bune neașteptate.
Ce lucruri bune? Ești închisă. Ce tot spui?
Mă refer la tine.
Ce fel de viață aș fi avut dacă nu te cunoșteam?
Trebuie să reziști un pic mai mult decât crezi că poți.
O să ai parte de lucruri bune.
Da, mă așteaptă multe minunății.
- Trebuie să închid. - Bine. Fii optimistă!
Când scap, dăm o petrecere mare în vila ta.
Câte un DJ în fiecare cameră.
- Te iubesc, T!
Și eu, P.
Mergi cu ei sau cu noi?
Vin cu voi.
Ar trebui să te cari de aici!
Ajutor!
Să mă ajute cineva!
Ajutor!
ÎN AMINTIREA LUI KAREN REUTER