‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫מיס ג'פרסון,‬
‫נוכחותך מתבקשת‬ ‫בחדר הביקורים של עורכי הדין.‬
‫בואי, הולכים.‬
‫יו, פרופסור טי. היום בחינות הגמר.‬
‫תראי מה זה. תנוחת הכוח שלי.‬
‫כך ארגיש בטוחה בעצמי גם אם זה לא נכון.‬ ‫זה עובד ברמה עמוקה יותר.‬
‫טוב, לכי.‬ ‫-לא יכולה.‬
‫קראתי שצריך לעמוד ככה‬ ‫שתי דקות בשביל הביטחון.‬
‫כדאי לך לנסות, שיהיה לך אומץ למשהו מיוחד.‬
‫אני מתנצלת.‬
‫אני אמורה להיות בדיון באולבני אחה"צ,‬
‫אז אני קצת מפוזרת.‬
‫אני מצטערת שהגעתי אלייך רק עכשיו,‬
‫אבל רצינו לוודא שאנחנו יסודיים.‬
‫כן. אלה הצעדים הראשונים, נכון?‬
‫קראתי בספריית המשפטים‬
‫שעתירות על חוקיות אישום אורכות זמן, אז...‬
‫עברתי על המחברת של החברה שלך,‬ ‫ואם להיות כנה ב-100 אחוז,‬
‫אני לא חושבת שהיא עומדת בנטל ההוכחה‬ ‫לדיון בחוקיות האישום.‬
‫את מוזמנת להגיש עתירה בעצמך,‬ ‫אבל הארגון שלנו...‬
‫לא, אין מצב. קראת את המחברת?‬
‫קראתי אותה, טשה. היא לא מספיקה.‬
‫טוב, אז תקראי אותה שוב.‬
‫תקשיבי...‬
‫אני יודעת שסוזן לא עדה מושלמת,‬
‫אבל היא אף פעם לא משקרת.‬
‫צוות ההתערבות הרג את פיסקטלה, לא אני.‬
‫את חייבת להאמין לי.‬
‫אני מאמינה לך, אבל זה לא מספיק.‬
‫סוזן עברה התקף פסיכוטי‬ ‫בזמן ההצהרה המקורית שלה.‬
‫היא לא עדה אמינה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז מה עם סינדי הייז?‬
‫אולי נשכנע אותה לחזור בה‬ ‫אם נראה לה את המחברת?‬
‫לא מצאנו אותה.‬
‫יצרנו קשר עם משפחתה, אבל הן איבדו קשר.‬
‫אין ראיות, טשה.‬
‫השקענו הרבה משאבים בחיפוש,‬
‫אבל לא מצאנו שום דבר. אני מצטערת.‬
‫"מצטערת"?‬
‫את יודעת שאני חפה מפשע.‬
‫ואת יודעת...‬
‫שאני אישאר פה כל החיים,‬
‫וכל מה שיש לך להגיד זה "מצטערת"?‬
‫אם זה כל מה שיש לך להגיד, עופי מכאן.‬
‫אבוא לבדוק מה שלומך אחרי שתירגעי.‬
‫לא.‬
‫אני לא רוצה לראות אותך יותר.‬
‫אל תוותרי.‬
‫בחייך, טאק, את יודעת את זה. ה...‬
‫תקשיבי. הצהרת העצמאות.‬ ‫-זין. ידעתי את זה.‬
‫זין. אני לא מאמינה שהמבחן בעוד שעה.‬
‫אני איכשל.‬
‫תודה, טרוויס קימבל, צדקת.‬
‫מי זה טרוויס קימבל?‬
‫הוא היה איזה דפוק מכיתה י'‬
‫שתמיד אמר, "את מטומטמת, כמו דוג-לי".‬
‫את לא מטומטמת. יש לך מוח מיוחד, כמוני.‬
‫אני יודעת שאולי יהיה לך קשה להאמין,‬
‫אבל גם לי קראו בשמות בבית הספר.‬
‫כן?‬ ‫-כן. אני יודעת.‬
‫אבל אימא אמרה שאני לא יכולה להקשיב לאנשים‬
‫שיודעים עליי הכי פחות.‬
‫אני חייבת להקשיב לאנשים‬ ‫שיודעים עליי הכי הרבה.‬
‫ואני מכירה אותך די טוב, לא?‬ ‫-כן.‬
‫יותר טוב מכל האחרות בכלא?‬
‫כן, ואולי יותר טוב מכל העולם?‬
‫כן.‬
‫אז בתור מומחית עולמית לטיפני דוגט...‬
‫אני אומרת שטרוויס קימבל לא יודע‬
‫על מה לעזאזל הוא מדבר.‬
‫כן. האידיוט התחתן עם דודה שלו.‬
‫אני חושבת שאת חכמה.‬
‫ושתעברי את המבחן.‬
‫כשהיה לי מבחן גדול, אימא תמיד אמרה‬
‫שאחר כך אקבל את כל מיץ האננס שאני רוצה.‬
‫למה? למיץ אננס יש טעם של פלוצים.‬
‫לא נכון.‬
‫מה היה הפרס שקיבלת בתור ילדה?‬
‫אם הייתי רגועה ושקטה,‬ ‫ואיזה חבר בא לבקר את אימא,‬
‫הייתי אוכלת ארוחת בוקר בערב.‬ ‫-ארוחת בוקר בערב?‬
‫עשינו עסק.‬
‫איך נשיג...‬ ‫-לא.‬
‫עשינו עסק.‬
‫עכשיו...‬
‫"איפה..."‬
‫שיט.‬ ‫-"...הייתה המושבה הראשונה מבין ה-13?"‬
‫וירג'יניה. כי אמריקה הייתה בתולה‬ ‫לפני שהבריטים נכנסו.‬
‫והקהל משתולל!‬
‫הנה היא. תן לי לדבר.‬
‫בוקר טוב, מנהלת.‬
‫את נראית מאוד מעניינת היום.‬
‫את לובשת בגדים מעניינים מאוד.‬
‫יש לך דקה אחת לומר מה שאתה רוצה. מהר.‬
‫קיווינו להבהרה אם מקובל‬
‫לערוך חיפוש על צוות המטבח...‬
‫אחת מעובדות המטבח הבריחה טלפון‬
‫אתמול למרכז המעצר של רשות ההגירה,‬
‫ורשות ההגירה לא מרוצה מזה.‬
‫איצור קשר ואנסה לפתור את זה‬
‫כדי שהם לא יערבו את התאגיד.‬
‫תשלחו אליי את האסירה.‬ ‫נצטרך להגיש אישום רשמי.‬
‫אנחנו לא יודעים מי מהן אחראית.‬
‫אז תבררו.‬
‫את מרשה לנו לחקור אסירות?‬
‫תעשו כל מה שצריך.‬
‫בוקר טוב. קיוויתי לדבר עם דני פירסון.‬
‫כן. התקשרתי כדי לדבר על פרויקט מיקרו-אשראי‬
‫שאני עובד עליו עם אסירה מבריקה מליצ'פילד.‬
‫ג'ו קפוטו.‬
‫כן?‬
‫מתי אתה חושב שהוא יתפנה?‬
‫כי הוא היה בישיבות‬ ‫בארבע הפעמים האחרונות שהתקשרתי.‬
‫לא, אני לא צועק עליך.‬
‫אני רוצה שהוא יפסיק להתחמק ממני.‬
‫כן. הוא...‬
‫הוא כן מתחמק. אני לא טיפש.‬
‫הוא ניתק.‬
‫איך הטלפונים מתקדמים?‬
‫אף אחד לא מוכן לענות לי.‬
‫הם שומעים את שמי ופתאום הם עסוקים.‬
‫תנסה להרים ידיים. לי זה עוזר.‬
‫את לא הולכת לעבודה?‬
‫הודעתי שאני חולה, כי טכנית,‬ ‫אני חולה מהשטויות שלהם.‬
‫למה אתה מגונדר, מר בלוודיר?‬
‫טמיקה עורכת מסיבת סוף סמסטר לתוכניות.‬
‫חשבתי ללכת.‬
‫לחלק את התעודות בקורס הצדק המאחה.‬
‫אתה חושב שזה רעיון טוב?‬ ‫בטח כולן יודעות שאתה עבריין מין.‬
‫אני לא עבריין מין.‬
‫אני מטרידן,‬
‫ואת יודעת מה ההבדל.‬
‫מה אני אמור לעשות? להתחבא במערה כל חיי?‬
‫אני לא יכול להתקשר לאנשים או ללמד.‬
‫וטמיקה אמרה שאני יכול לבוא.‬ ‫ביקור אחרון כדי להיפרד.‬
‫לפחות את זה אני חייב לבנות.‬
‫נשים. הן נשים.‬
‫הנשים האלה לא צריכות להידפק...‬
‫אתה כבר לא יכול לומר "להידפק".‬ ‫זה מיקרו-תוקפנות.‬
‫גם אסור לך לזרוק זין‬
‫או לבקש מהן לגמור הכתבה.‬
‫את מתנהגת כמו ילדה בת 12.‬
‫ובטח אסור לך להגיד "ילדה בת 12".‬
‫לעזאזל, זה סנדוויץ' טוב.‬
‫תודה שבאת.‬
‫באתי מפני שאני יודעת שאת סובלת.‬
‫אני מצטערת שאני אחראית לזה, פשוט...‬ ‫לא שיניתי את דעתי.‬
‫אני יודעת שאת חושבת‬ ‫שלא כדאי לנו להיות יחד,‬
‫כי את לא מרשה לעצמך להיות מאושרת.‬
‫בגללך אני ממש מצפה‬
‫לבוא למקום הנורא הזה.‬
‫ואני יודעת שגם את מרגישה משהו.‬ ‫ראיתי אותך מסתכלת עליי.‬
‫אני נשואה.‬
‫למה את מענישה את עצמך שוב ושוב,‬
‫כשאת יודעת שהיא לא תסתפק בך?‬
‫אני לא מקשיבה לזה. אני הולכת.‬ ‫-היא תעזוב אותך.‬
‫היא תמיד התכוונה לעזוב אותך.‬ ‫את יודעת את זה בלבך.‬
‫היא יוצאת עם מישהי אחרת.‬
‫את לא יודעת את זה.‬ ‫-אני כן יודעת.‬
‫ראיתי אותן אתמול בדירה שלה.‬
‫לא תכננתי להתעמת איתה,‬ ‫אבל כשראיתי מה היא עושה...‬
‫יצאת מדעתך?‬
‫תתרחקי מאשתי.‬
‫קר לך?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫איזה נוף...‬
‫כן.‬
‫לפעמים אני שוכחת ליהנות ממנו.‬
‫שיט.‬ ‫אני מצטערת.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫אשלם על ניקוי יבש.‬
‫בעצם, כמה הוא עולה?‬
‫אל תדאגי.‬
‫- אלכס: שיחה שלא נענתה -‬
‫שיט.‬
‫- שיחה נכנסת: אלכס -‬
‫סליחה, אני חייבת לענות.‬ ‫-כן.‬
‫הלו?‬
‫למה לא ענית?‬
‫ככה את רוצה להתחיל את השיחה?‬
‫אני מצטערת שהסוהרת הופיעה אצלך.‬
‫אם הייתי יודעת שהיא תבוא, לא הייתי...‬
‫מה, לא היית שוכבת איתה?‬
‫ישבת מולי‬
‫ושיקרת לי בפרצוף.‬
‫אמרת לי שהיא מכריחה אותך למכור מטענים?‬
‫איזה זיבולים.‬
‫מה איתך? שיקרת לי בזמן האחרון?‬
‫מה?‬
‫היא אמרה לי שאת יוצאת עם מישהי.‬
‫את...‬ ‫-את איתה עכשיו?‬
‫לכן לא ענית לטלפון?‬
‫זאת זלדה?‬
‫זה מגוחך.‬ ‫-מה?‬
‫אם את לא איתה, רק תגידי לי.‬
‫תגידי, "אני לא עם זלדה".‬
‫וואו, פייפס, אפילו יחסית אלייך...‬
‫מה זה צריך להביע?‬
‫לא נעשה את זה בטלפון. את צריכה לבוא הנה.‬
‫מה?‬
‫דיאז. מזל טוב. יש לך עבודה חדשה.‬
‫לא ביקשתי עבודה.‬ ‫-לא שאלתי אם ביקשת.‬
‫כתוב פה שאת בצוות הניקיון,‬ ‫ואת נשלחת לבידוד.‬
‫למה אני צריכה לנקות את הבידוד?‬
‫הג'וקים התלוננו?‬
‫הבידוד סגור.‬
‫הסוהר קובע סידור עבודה. אני רק מודיעה.‬
‫אני בורג במכונת הכלא. אל תירי בבורג.‬
‫אני לא יודעת למה את מקטרת, זכית בפיס.‬ ‫הבידוד קל.‬
‫מניאק דפוק. אם אראה שוב את ויני,‬
‫אני אמעך לו את הביצים ככה שהן יתפוצצו.‬
‫אחר כך לא יהיו לו ביצים, רק שקיות ריקות.‬
‫לורנה, בחייך. הוא רק...‬ ‫תפסיקי להאשים את ויני.‬
‫למה לא? הוא לא יתחמק מעונש.‬ ‫הוא לקח לי את הילד.‬
‫לא נכון.‬ ‫-כן נכון.‬
‫לא נכון.‬
‫מותק, אני מבינה למה‬ ‫את לא מקבלת את מה שקרה,‬
‫כי ככה זה יהיה אמיתי.‬
‫ולאבד את הילד שלך...‬
‫זה משהו שהרבה לא מחלימות ממנו.‬
‫אני כמעט מעריצה אותך שאת נאבקת בזה ככה,‬
‫אבל כשאני מסתכלת עלייך, ממש מסתכלת עלייך,‬
‫אני רואה שחלק ממך יודע את זה.‬
‫סטרלינג מת.‬
‫כן.‬
‫הוא מת בבית החולים.‬
‫גם אם תעמידי פנים שהוא חי, הוא לא יחזור.‬
‫את חייבת להרפות ממנו כדי להתאבל.‬
‫מה נסגר איתך?‬
‫למה את אומרת לי דבר כזה? זה נורא.‬
‫כי זאת האמת. את חייבת לקבל את האמת.‬
‫את רק כועסת עליי כי לא רציתי להיות איתך!‬
‫תירגעי, אחרת ישלחו אותך לפלורידה.‬
‫תמיד שנאת שאני מאושרת‬ ‫עם כריסטופר ועם ויני.‬
‫ועכשיו את רוצה להמציא את זה‬
‫כדי שאהיה אומללה ובודדה לנצח, בדיוק כמוך!‬
‫הי.‬ ‫-לורנה, את חייבת להירגע.‬
‫אני מבינה שאת כועסת עליי כרגע,‬
‫אבל בבקשה תירגעי. אני רוצה שתישארי פה.‬
‫עוברת עוד התקף, מורלו?‬
‫גם אני כועסת. אני...‬
‫אני חושבת שזה טירוף‬ ‫שיש שלושה סוגי עמילן בארוחה הזאת.‬
‫זה לא מומלץ למישהי שעומדת לפתח סוכרת.‬
‫דברי עם האחראי, ניקולס.‬ ‫-כן.‬
‫ותהיו בשקט.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫תזכירי לי.‬
‫איך מישהי חכמה ומהממת כמוך...‬
‫מגיעה לעבוד בחור כזה?‬
‫אני לא ממש עובדת פה. סתם נכנסתי הנה.‬
‫מצאתי את המדים בסל כביסה ומאז לא עזבתי.‬
‫כן?‬
‫אז מה משך אותך, סירחון המוות?‬
‫בחייך, זה בטח רחוק מאוד מ...‬
‫איפה אמרת שאת גרה?‬
‫לא אמרתי.‬
‫את יודעת מה אני הכי אוהב בך?‬
‫את התחת השחור והסקסי שלי,‬ ‫והעובדה שאני מגניבה לך עוד פודינג.‬
‫חוץ משתי התכונות המעולות האלה.‬
‫כל שאר האנשים הדפוקים פה‬
‫רוצים לשאול אותי על החיים שלי‬ ‫או לספר לי על החיים שלהם.‬
‫את קלילה. זה מוצא חן בעיניי.‬
‫תודה, סיד.‬
‫תשמור על רמות הסוכר שלך, אדוני.‬
‫כן, זה מה שאומרים לי, אבל מתים רק פעם אחת.‬
‫זה נכון. טוב, הגענו.‬
‫אתה זוכר מה עושים, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אני אזדקק לעזרתך.‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫טוב. הנה.‬
‫בזהירות. טוב.‬
‫רגע. טוב. כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה מסודר?‬ ‫-כן.‬
‫אתה בסדר עם...‬
‫מה אפשר לעשות?‬
‫אתה אוהב את סם קוק?‬
‫אם אני אוהב את זמר הנשמה הכי גדול שיש?‬
‫ועוד איך. קח.‬
‫כן?‬
‫- אנחנו פוליקון!‬ ‫מטרת פוליקון: לעשות כמיטב יכולתנו -‬
‫טייסטי?‬
‫מה קורה?‬
‫תספרי לי או שאצטרך לשאול?‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-על הפגישה. איך היה?‬
‫לא התכוונת לספר לי? את הורגת אותי.‬
‫אין מה לספר. כלומר...‬
‫עורכת הדין רוצה לדבר עם עוד כמה מומחים‬
‫לפני שהיא תתקדם, אז...‬
‫אבל זה מתקדם.‬
‫יופי. זה הכיוון הנכון.‬
‫תמשיכי לקוות, כן? נוכל לחגוג במסיבה הערב.‬
‫כן. אני לא באה למסיבה.‬
‫לא הייתי חלק מהתוכנית, אז...‬
‫על מה את מדברת? העזרה שלך הייתה התוכנית.‬
‫רציתי שזאת תהיה הפתעה,‬ ‫אבל אני מביאה דונטס.‬
‫אז את חייבת לבוא. בחייך.‬
‫לא אלך לפני שתבטיחי.‬
‫בסדר, כן.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫יו, טמיקה.‬ ‫-יו.‬
‫מה אם במקום דונטס תביאי המבורגר סטורקי'ז?‬
‫סטורקי'ז.‬
‫רעיון מצוין. אני אדאג לזה.‬
‫קבענו.‬
‫שלום. שמי מר ביבי.‬
‫אני אפקח על בחינות גמר התיכון שלכן.‬
‫מה קרה ללוצ'ק?‬
‫המורה שלכן לא יהיה במבחן,‬
‫ובעתיד, אם יהיו לך שאלות,‬
‫בבקשה תצביעי.‬
‫בסדר, לעזאזל, אתה לא חייב לרדת עליי.‬
‫המבחן מורכב מחמישה חלקים.‬
‫כשתישאר דקה בכל חלק,‬
‫אתן לכן אזהרה של דקה.‬
‫כשהזמן ייגמר, אני אגיד "זמן",‬
‫ואתן תניחו את העפרונות,‬
‫אחרת המבחן ייפסל ויוציאו אתכן מהחדר.‬
‫כן?‬
‫היי. מה עם כאלה שמקבלות תוספת זמן?‬
‫אף אחת לא מקבלת תוספת.‬
‫זה לא נכון, אני קיבלתי. יש לי לקות למידה.‬
‫לא, אין לי אישור לתוספת זמן ברשימה הזו.‬
‫אבל אני לא יכולה להיבחן בלי תוספת זמן.‬ ‫תשאל את לוצ'ק, הוא יגיד לך.‬
‫מאוחר מדי. המורה שלך היה צריך‬ ‫להגיש בקשה רשמית מזמן.‬
‫הוא הגיש.‬
‫המוח שלי עובד אחרת. אני צריכה עוד זמן!‬
‫אני מצטער. אנחנו צריכים להתקדם.‬
‫אל תפתחו את החוברת עד שאגיד לכן.‬
‫הסוהר אלווארז, היא לרשותך.‬
‫שכחתי מה רציתי להגיד.‬
‫ספרי מי הבריחה את הטלפון,‬ ‫אחרת שלושתכן תקבלו עוד חמש שנות מאסר.‬
‫אולי רציתי לדבר על הרתחת צפרדע.‬
‫אני לא יודעת של מי הטלפון.‬
‫אני מצטערת.‬
‫הוא לא שלי. זה כל מה שאני יודעת.‬
‫תקווי שלחברות שלך לא יהיה זיכרון יותר טוב.‬
‫אני לא יכולה לחטוף הארכת מאסר.‬
‫גלוריה, בחייך, את חייבת להודות.‬
‫אני יודעת שלא תסלחי לי.‬
‫זה בסדר,‬ ‫אבל אל תענישי את הבת שלי על הטעויות שלי.‬
‫את יודעת שפפה חלתה לפני שבוע?‬
‫היה לה שיעול נוראי שגרם לה לבכות כל הלילה.‬
‫וכל מה שרציתי זה להיות שם‬
‫כדי למרוח לה אלכוהולאדו על החזה‬
‫ולקרוא לה את הספר‬ ‫שאימא שלי הייתה קוראת לי.‬
‫הספר ההוא על החמור החולה?‬
‫היה לך את הספר הזה בפורטו ריקו,‬ ‫הספר עם השיר?‬
‫אני מכבדת את מה שעשית.‬
‫הסתכנת למען ילד של מישהי אחרת.‬
‫אני לא אלשין.‬
‫אבל בבקשה...‬
‫אל תרחיקי אותי מהבת שלי.‬
‫תני לה סיכוי להכיר אותי כשהיא עוד ילדה.‬
‫- סוף סמסטר, סוף שמח -‬
‫מה לעזאזל קורה למקום הזה?‬
‫זה כלא שמור.‬
‫כל החדר נראה כאילו חד-קרן שלשל פה.‬
‫אני לא יודע. בעיניי זה ממריץ.‬ ‫סליחה, מה אמרת לי כרגע?‬
‫"ממריץ"? זה ממריץ?‬
‫כן.‬ ‫-מר הופר.‬
‫זה עושה הרגשה טובה.‬ ‫מאלידה.‬
‫אתה מנסה להגיד בזה משהו?‬
‫צריך לב כדי להבין.‬ ‫-זאת מילה חמודה.‬
‫אני מכיר אותה.‬ ‫-כן?‬
‫מילה חמודה.‬ ‫-מה משמעותה?‬
‫אני יודע מה משמעותה.‬ ‫-מה?‬
‫מה אתה מסתיר?‬ ‫-לא מסתיר כלום.‬
‫יש לי ניירת.‬ ‫-מר ממריץ.‬
‫נתראה.‬ ‫-זה מדגדג לך בתחת?‬
‫זה מה שאתה אומר?‬ ‫-כן, זה מה שאני אומר.‬
‫זה מדגדג לי בתחת. מקלקל מסיבות.‬
‫שלום!‬
‫שלום?‬
‫בבקשה, שלא יהיה בפנים אנתרקס.‬
‫בסדר, תשמע...‬ ‫-את יכולה לחכות שנייה?‬
‫תפסיק לדחוף אותי קדימה. מגעיל פה.‬
‫אני לא רוצה לגעת בשום דבר. אתה יודע מה?‬
‫ככה יותר טוב.‬ ‫-בסדר. איך זה?‬
‫אתה בכלל בפנים?‬ ‫-לא, התכוונתי לתנוחה.‬
‫אני לא... שיט. כן, עכשיו אני בפנים.‬
‫אתה לא חייב לקריין. אני מרגישה.‬
‫אוי, כן. אני בפנים.‬
‫אוי, זה בדיוק מה שהייתי צריך.‬
‫תודה, מותק. זה היה רעיון נהדר.‬ ‫-זה דווקא לא רע כל כך.‬
‫בחיי.‬ ‫-למה בחרת בבידוד?‬
‫לא. את בחרת בבידוד.‬
‫לא. אתה אמרת לי לבוא הנה.‬
‫אני מבין. את רוצה שאהיה השומר הרע‬
‫שלוקח אותך לבידוד לעונש קטן?‬ ‫את תקבלי דוח התנהגות חריגה.‬ ‫-טוב.‬
‫ועוד דוח. ועוד אחד.‬ ‫-כן.‬
‫ועוד דוח. ועוד אחד.‬
‫תתרחק מהאסירה, סוהר.‬ ‫-לא.‬
‫לא, זאת אי הבנה.‬
‫תפסתי אותך על חם.‬
‫איך זאת אי הבנה?‬
‫אנחנו במערכת יחסים. הילדים שלה גרים איתי.‬
‫אנחנו כמעט נשואים. תגידי לה.‬
‫כן. הוא מטפל בילדים שלי.‬
‫זה לא משנה כלום.‬
‫סוהר הופר...‬ ‫-לילדים שלי אין אף אחד מלבדו.‬
‫אסירה.‬
‫מנהלת, בבקשה. אני זקוק לעבודה הזאת.‬
‫סוף-סוף למדת איך לקרוא לי בתואר שלי.‬
‫אתה מפוטר, מר הופר.‬ ‫-לא.‬
‫אחרת אגיש נגדך אישום בבית משפט,‬ ‫ונראה מה יחשבו על הסידור.‬
‫סוהר בלייק, לווה את מיס דיאז בחזרה לתאה.‬
‫סוהר יאנג, תסלק את מר הופר מהכלא.‬
‫לעזאזל, הופר, סידרו אותך.‬
‫- כניסה מוגבלת -‬
‫השטח פנוי?‬ ‫-כן.‬
‫הם בטח עוד למטה.‬
‫שיט, זין.‬
‫מצאתי.‬
‫יש! יו, טיילנול. תודה.‬
‫בואי.‬
‫כן.‬
‫שיט.‬
‫זה לא אכזרי וחריג?‬ ‫-לא אכחיש שזה חריג.‬
‫תרנגולות הן יצורים חברתיים.‬ ‫הן צריכות מגע זו עם זו.‬
‫לא. אנחנו צריכות להפסיק את האלימות.‬
‫מה אם הבידוד הזה רק מגביר את האלימות?‬
‫הן ממש כלואות.‬
‫מה אם הפתרון‬ ‫הוא יותר אינטראקציה חברתית, לא פחות?‬
‫לא.‬
‫התרנגולות האלה הן טורפות צמאות דם.‬ ‫טורפות-על.‬
‫אני רואה להן בעיניים.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫אני יודעת שזה לא אידאלי,‬
‫אבל זה הפתרון היחיד שיש לנו.‬
‫תראי, ביצה!‬
‫עכשיו אכין ארוחת בוקר בערב.‬
‫ראית איזה מזל?‬
‫נותרה לכן עוד דקה בחלק המתמטי.‬
‫זמן.‬
‫תניחו את העפרונות.‬
‫תניחו אותם.‬
‫בזאת תמה בחינת גמר התיכון שלכן.‬
‫בבקשה תישארו במקומות‬ ‫ואני אאסוף את החוברות.‬
‫"כן, הבית הגדול מצריך שיפוץ.‬
‫קירות אפורים מכל הכיוונים, והצנרת דפוקה.‬
‫אל תשימו לב לפיח שנושר מהתקרה.‬
‫זה מכל התפילות שהפכו לאפר‬ ‫לפני שעזבו את הבניין.‬
‫זה אומר שיש לו אופי, נכון?"‬
‫מוצא חן בעיניי.‬
‫מרגישות את זה? כל הוויברציות.‬
‫תוריד את החולצה!‬
‫ואיפה הסטורקי'ז?‬
‫כן.‬ ‫-אני מת מרעב.‬
‫תירגעו. ההמבורגרים בדרך.‬
‫נחזור עם עוד ויברציות אחרי הפסקה קצרה.‬
‫מר קפוטו.‬
‫נראה שכתבת את השמות שלנו בטוש.‬
‫זה מה שעשיתי.‬
‫אז כנראה אתה זה שזקוק לסליחה.‬
‫שחילקת לנו תעודות זולות.‬
‫תודה על הפידבק, מיקס טוני.‬
‫מר קפוטו, רציתי להגיד לך משהו, אם זה בסדר?‬
‫כמובן, בת'. מה?‬
‫כשגיליתי שאני באה הנה, ידעתי שיהיה לי קשה.‬
‫ולא ציפיתי שיהיו לי חברות, וזה נכון.‬
‫אין לי פה שום חברה, אבל זה בסדר.‬
‫אבל מה שלא התכוננתי לו‬ ‫זה כמה קשה יהיה לאנשים להסתכל עליי.‬
‫אני מצטער.‬
‫זה נורא.‬
‫אני מנסה כשחלק מהבנות החדשות מגיעות,‬
‫אבל ברגע שהן מגלות מה עשיתי,‬ ‫גם הן מפסיקות.‬
‫ואני מבינה למה.‬ ‫גם אני לא הייתי מסתכלת עליי.‬
‫בת', זה...‬ ‫-אתה לא חייב לעשות את זה.‬
‫אני יודעת מה עשיתי. אני יודעת איזה מחשבות‬ ‫הפנים שלי מעוררות בהן.‬
‫אני חייבת לחיות עם זה.‬
‫אבל זה לא מה שרציתי להגיד לך.‬
‫רציתי להודות לך,‬
‫כי מאז התוכנית שלך,‬
‫חלק מהבנות האחרות מצדק מאחה‬
‫התחילו להסתכל עליי שוב,‬
‫וחלק מהן אפילו מחייכות אליי.‬
‫טוב לשמוע. תודה.‬
‫כנראה מה ש...‬
‫מה שאני מנסה להגיד זה שזה לא נמשך לנצח.‬
‫אם נראה לך שאנשים מתרחקים ממך.‬
‫שמעת?‬
‫אני די בטוחה שגם חלק מהאחרות יודעות.‬
‫אני מצטער שאכזבתי אתכן ככה.‬
‫עכשיו את מבינה למה אני צריך ללכת.‬
‫מר קפוטו, אם היה מישהו שלימד אותנו‬
‫שאנשים ראויים לגאולה, זה אתה.‬
‫חוץ מזה, מי אנחנו שנשפוט אותך?‬
‫הי, מניאק דפוק.‬ ‫-הי.‬
‫מה נסגר איתך?‬
‫לא יודע. יותר מדי סמים לפני שהתפתחתי?‬
‫בגללך נכשלתי במבחן.‬
‫הי, תירגעי, ילדונת.‬
‫זאת לא אשמתי. אני רק מספק את הכלים...‬
‫כן? היית אמור לבקש‬ ‫תוספת זמן בגלל הדיסלקציה שלי!‬
‫אתה זוכר את זה? נו?‬
‫אתה יודע כמה למדתי למבחן?‬
‫קרעתי את התחת! אתה יודע מה עשית לי?‬
‫די, דוגט.‬ ‫-אתה יודע?‬
‫בואי נירגע פה.‬ ‫-הכרתי כמה חארות בחיים,‬
‫אבל אתה ממש זבל!‬
‫אתה פשוט חרא!‬
‫מספיק. בואי.‬
‫תראו מה זה.‬
‫את נראית נורא, ניקי. כמעט לא זיהיתי אותך.‬
‫יש לי הרבה צרות עכשיו.‬
‫מה שלום מורלו?‬
‫לא כדאי שאתחיל לדבר על מורלו.‬
‫רדפתי אחריה כל היום, שלא תסתבך.‬
‫תודה לאל שהיא סוף-סוף הלכה לישון.‬
‫תמיד אהבת אותה, נכון?‬
‫אולי יש לי פינה חמה בלב בשבילה,‬
‫אבל זה אפלטוני.‬ ‫יש מישהי אחרת?‬
‫כן, יכלה להיות.‬
‫ומה קרה לה?‬
‫נעלמה.‬
‫את יודעת מה? בואי לא נדבר עליי.‬
‫איך נהיית כזאת אימא טובה של האסירות?‬
‫הייתה לי מורה טובה.‬
‫כן?‬
‫אישה יפה, מדהימה.‬
‫קוראים לה גלינה,‬
‫אבל כמה קוראים לה רד.‬
‫בחייך. זאת שאלה רצינית.‬
‫ואני נתתי לך תשובה רצינית.‬
‫לא ידעתי מה אני עושה.‬
‫למדתי לבד.‬
‫בסדר, אבל ניהלת מטבח שלם.‬
‫השגחת על חבורת סתומות דפוקות,‬
‫שלא לדבר על נרקומנית עם פה גדול‬
‫מהאפר איסט סייד שנגמלה בזכותך.‬
‫זה ריבוי משימות רציני ביותר.‬
‫טוב...‬
‫גידלתי שלושה בנים, ניהלתי עסק ופשוט...‬
‫עשיתי.‬
‫לפעמים את כל כך עסוקה,‬ ‫שאין לך זמן לחשוב איך את עושה את זה.‬
‫את עושה את זה.‬
‫ואז לפעמים את נתקלת במכשול, ואת אומרת...‬
‫"טוב, זה כל מה שאני יכולה לעשות".‬
‫ואת נסוגה ומנסה לא להתקרב למכשול.‬
‫אבל מה אם את באמת לא רוצה להרים ידיים?‬
‫גם אם את יודעת שזה גדול עלייך,‬
‫גם אם את פשוט נתקעת במכשול?‬
‫זאת לא בושה להודות‬ ‫שאת לא יכולה לעשות משהו.‬
‫אף אחד לא אוהב את זה...‬
‫אבל זאת הישרדות.‬
‫כבר מאוחר. את יכולה לקרוא לנורמה,‬ ‫לג'ינה ולטרישה?‬
‫עוד מעט צריך להכין ארוחת ערב.‬
‫אנחנו יכולות להישאר פה עוד קצת?‬
‫טוב, דושינקה, עוד קצת.‬
‫טוב. אחת-אחת.‬
‫הי, את יודעת אם סוזן באה?‬
‫הלוואי שיכולתי להישאר ולחגוג,‬
‫אבל היום הזה היה נורא, אז...‬
‫רציתי לומר לך ש...‬
‫כן, מה?‬
‫כלום...‬
‫רק רציתי להגיד שאני מעריכה את מה שעשית...‬
‫עם התוכניות.‬
‫אני מקווה שתמשיכי עם זה.‬
‫ועוד איך נמשיך עם זה.‬
‫למה את מחכה, אחותי?‬
‫תזדרזי ותעמדי בתור. זה היה רעיון שלך.‬
‫טייסטי.‬
‫טוב שתפסתי אותך.‬ ‫-היי, מר קפוטו.‬
‫רציתי להתנצל באופן אישי‬
‫שלא התקדמתי‬ ‫עם עניין ההלוואות לאסירות משוחררות.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫האמת היא שבטח אזיק לעניין אם אהיה מעורב.‬
‫אבל כדאי שתפני בעצמך לאנשים.‬
‫עדיף שהם ישמעו ממישהי שעברה את זה.‬ ‫כן, אולי אעשה את זה.‬
‫אני באמת מצטער‬ ‫שלא יכולתי לעשות יותר, טייסטי.‬
‫לא.‬
‫עשית כל מה שיכולת.‬
‫לא אהיה הרבה בכלא כי אני כבר לא אעביר‬
‫את קורס הצדק המאחה.‬ ‫אז אולי לא אראה אותך כמה זמן.‬
‫הייתי מחבק אותך, אבל...‬
‫להתראות, טייסטי.‬
‫אתה איש טוב, מר קפוטו.‬
‫תהיי לי בריאה.‬
‫אנחנו יודעים שלא עשית את זה.‬
‫עבדת כל הזמן ולא הסתבכת.‬
‫פשוט תגידי לנו שזאת רואיז.‬
‫אם לא תגידי לנו, כולכן תקבלו הארכת מאסר.‬
‫סוהר אלווארז,‬ ‫אתה יכול להגיד לי מה כתוב בתיק?‬
‫אני מצטער, אני לא...‬
‫למה אני אמור להתייחס?‬
‫לתאריך השחרור. ברור שעל זה שאלתי.‬
‫אני משתחררת בעוד תשעה ימים.‬
‫הילדים שלך באים לאסוף אותך?‬
‫סוהר אלווארז, תגיד לה מה יקרה‬ ‫לתאריך השחרור שלה‬
‫אם יוסיפו לה עוד חמש שנות מאסר.‬
‫ברצינות?‬
‫אני מתנצלת, טוב? לא הייתי צריכה לצעוק.‬
‫לא יכולת לדעת ששאלתי על תאריך השחרור,‬
‫כי לא שאלתי עליו במפורש.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-תודה.‬
‫אם תקבלי עוד חמש שנות מאסר,‬
‫לא תהיי עם הילדים שלך עוד חמש שנים.‬
‫את יכולה לחיות עם העובדה‬ ‫שתמנעי מילדייך אימא?‬
‫אני אוהבת את הילדים שלי.‬
‫אנחנו יודעים.‬
‫אז תגידי לנו מי הבריחה את הטלפון?‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫זאת אני.‬
‫הי, מישהי ראתה את סוזן?‬
‫פרופסור טי!‬
‫ההמבורגר הזה טעים בטירוף.‬
‫אעמיד פנים שהבשר בא‬ ‫מחוות בנות קיימא וכל זה.‬
‫אני מקווה שאני צודקת.‬ ‫-כן.‬
‫כבוד למי שארגן את זה.‬
‫כן.‬
‫תוספת הרוטב ממש מעולה.‬
‫המורה, מה-זה הצלחתי היום במבחן.‬ ‫גמרתי מוקדם והכול.‬
‫לנוכח עליית המיכון,‬ ‫בחינת הגמר בסך הכול סמלית.‬
‫עיתון לח שאמור להגן עלייך ממונסון.‬ ‫ועוד איך. זין על המבחן.‬
‫גבירותיי, הגיע הזמן לעשות יותר שמח, נכון?‬
‫בואו.‬
‫יו.‬
‫ניפגש במכבסה.‬ ‫-טוב.‬
‫סוף-סוף קיבלת את הארוחה האחרונה?‬
‫אז לא אגיד "להתראות".‬
‫לפחות מצאת דרך לצאת מכאן.‬
‫מה קרה לך?‬
‫נכשלתי, לעזאזל.‬
‫לא נתנו לה תוספת זמן.‬
‫אז תיבחני שוב בעוד כמה חודשים.‬
‫למה? מה הטעם?‬
‫אני לא צריכה מבחן מחורבן‬ ‫שיגיד לי כמה אני טיפשה.‬
‫אני מצטערת שאיחרתי. האוטובוס... איזה אסון.‬
‫הקו שאני בדרך כלל נוסעת בו‬ ‫לא הגיע בזמן ו...‬
‫כמה זמן יש לנו?‬
‫כל רגע ינתקו את הטלפונים.‬
‫כמה פעמים שכבת איתה?‬
‫רק פעם אחת. אחרי שגיליתי עלייך ועל הסוהרת.‬
‫כמה פעמים את והיא...‬
‫יודעת מה? אל תעני. אני לא רוצה לדעת.‬
‫הסיפור על המטענים היה נכון בכלל?‬
‫כן. היא הכריחה אותי למכור אותם.‬ ‫אבל הפסקנו אחרי...‬
‫אל תנסי אפילו... די עם השקרים.‬
‫אני לא יכולה להתמודד עם עוד שקרים.‬ ‫אנחנו חייבות להיות כנות.‬
‫טוב, תשאלי אותי כל מה שאת רוצה,‬ ‫ואגיד לך את האמת.‬
‫את אוהבת אותה?‬
‫אז למה עשית את זה?‬
‫אני חושבת שניסיתי להגן על עצמי,‬
‫כי עכשיו את מחוץ לכלא,‬
‫ופחדתי שתעזבי אותי.‬
‫למה חשבת ככה?‬
‫חלק ממני תמיד ידע שזאת אפשרות,‬
‫כי כשהמצב קשה, קל לך יותר לעזוב.‬
‫זה לא הוגן.‬ ‫-זאת לא הפעם הראשונה, פייפס.‬
‫אני לא מאמינה שאני כזאת.‬
‫אז איך נפתור את זה?‬
‫אני לא יכולה לחיות ככה בשלוש השנים הבאות.‬
‫איך אראה לך שאת לא צריכה לפחד?‬
‫תגידי לי שאת לא מרגישה משהו כלפי זלדה.‬
‫אני לא יכולה לשקר לך.‬
‫אז מה נעשה עכשיו?‬
‫זה משהו ש...‬
‫זה משהו שנוכל לשרוד?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫לא משנה מה יקרה, אלכס, אני רוצה ש...‬
‫הגיע הזמן ללכת, גבירותיי.‬
‫לא אפסיק לאהוב אותך.‬
‫פתוח!‬
‫אלא אם כן את רוצה משהו.‬
‫פתוח גם אם את רוצה משהו.‬
‫את רוצה לשבת? אין לי מחלה מדבקת.‬
‫מצחיק.‬
‫חשבתי שתהיי במסיבה שלך.‬
‫לא עם כל המסמכים המרתקים מהתאגיד.‬
‫אני מבינה ששמעת על הופר?‬
‫אם זאת לא הייתה עוד תקרית‬ ‫שפוליקון תאשים אותי בה,‬
‫הייתי קופצת משמחה‬ ‫שהעפתי אותו על התחת הלבן שלו.‬
‫על זה באתי לדבר איתך.‬
‫את רוצה לדבר על התחת הלבן של הופר?‬
‫סליחה, לא.‬
‫אני רוצה לבקש טובה.‬
‫מה קורה?‬
‫זוכרת שאמרת שאת רוצה שאהיה אשת הקשר שלך?‬
‫רציתי לעזור לך למנוע עוד תקרית אפשרית...‬
‫כי אני מאוהבת באסירה.‬
‫מה נסגר איתך, לעזאזל?‬
‫אני יכולה לפטר אותך רק על האמירה הזאת!‬ ‫-לא עשיתי כלום.‬
‫וגם לא תעשי.‬
‫אני לא רוצה לעשות, אבל קשה לי להתמודד.‬
‫אז לכי להתעמל. תירשמי לאתר היכרויות.‬
‫מה את מצפה שאעשה?‬
‫אני רוצה שתעבירי אותה לכלא אחר.‬
‫אני לא יכולה לראות אותה כל יום.‬
‫וככה, תבטיחי שלא תהיה שום תקרית.‬
‫עוד דרך להבטיח את זה היא לפטר אותך.‬
‫כן, את יכולה לפטר אותי.‬
‫אבל את לא יכולה לאבד עוד סוהר כרגע, נכון?‬
‫הוא כל כך חתיך עם העיניים החמודות שלו,‬
‫וגלגלי העיניים החמודים שלו,‬
‫והעיגולים השחורים החמודים‬ ‫באמצע העיניים שלו.‬
‫מורלו, את מוכנה לסתום את הפה?‬
‫צבע העיניים החמוד שלו והריסים החמודים שלו.‬ ‫-לא שמעת אותי? אמרתי לך לסתום.‬
‫אל תכעסי על מורלו רק מפני שבחרת זמן גרוע‬
‫לנשור מהתוכנית שלך. תאכלי את הפשטידה שלך.‬
‫ראשית, זאת לא פשטידה כי אין לה קרום.‬ ‫שנית, אם אשמע עוד משהו על התינוק שלה...‬
‫הבולבול הקטנטן שלו.‬ ‫-הי. מורלו.‬
‫תקשיבי טוב למה שאני אומרת לך כי זה חשוב.‬
‫זין על התינוק שלך.‬
‫לורנה, תירגעי, טוב?‬
‫מה אמרת לי?‬
‫אמרתי, "זין על התינוק שלך".‬
‫בדיוק בנקודה הרכה על הראש שלו.‬
‫תתקעי שם זין ותדפקי לתינוק את המוח.‬
‫לורנה. אני אוהבת אותך, מותק.‬ ‫אני אתגעגע אלייך נורא.‬
‫תשמעי.‬
‫כשאני מסתכלת עלייך,‬ ‫אני רואה מישהי דפוקה, מגעילה, איומה.‬
‫סוהר, אני צריכה עזרה.‬
‫ואני אדפוק לך את הפרצוף.‬
‫מה אתם עושים? היא הפסיכית!‬
‫שמעתם מה היא אמרה לי? היא צריכה למות.‬ ‫את צריכה למות!‬
‫שמישהו ידפוק אותך במרפס, כלבה מחורבנת!‬
‫לאן אתה לוקח אותי?‬ ‫-מזלך שהמחלקה הפסיכיאטרית נסגרה.‬
‫לכי תזדייני, כלבת כלא!‬
‫אמרתי לך לעזוב אותי בשקט.‬ ‫חשבתי שדיברתי ברור.‬
‫כן.‬
‫אז עשיתי לך טובה.‬
‫מעבירים אותך לכלא אחר.‬
‫את לא יכולה לעשות את זה.‬
‫השתגעת? את לא יכולה לעשות את זה!‬
‫אני חייבת להישאר בניו יורק,‬ ‫להיות ליד אשתי.‬
‫תחזרי למיטה שלך!‬
‫אולי שכחת איפה את, אסירה.‬
‫- הודעת העברה מכלא שמור ליצ'פילד -‬
‫- יעד: כלא שמור קולומבוס, אוהיו -‬
‫הי.‬
‫את בסדר?‬
‫הלכת לאיבוד? את יודעת על איזה קו לעלות?‬
‫אני בסדר.‬
‫אני אהיה בסדר.‬ ‫הי.‬
‫הי.‬
‫איך היה?‬
‫היה בסדר.‬
‫הכנתי ארוחת ערב.‬
‫אחת הנשים אמרה כמה דברים שנגעו ללבי.‬
‫מקווה שלא נגעת בה בחזרה.‬
‫סליחה, לא יכולתי להתאפק.‬
‫מי זאת הייתה?‬
‫בת'.‬
‫איזו בת'?‬ ‫-אני לא יודע, הופלר או...‬
‫בת' הופלר. היא חדשה? אני לא מזהה את השם.‬
‫לא חדשה.‬
‫שיער חום, בגובה כזה.‬
‫אני עדיין לא נזכרת.‬
‫הרגה את הילדים שלה.‬ ‫-בת' רוצחת התינוקות.‬
‫מה היא אמרה?‬
‫היא אמרה שאני ראוי לגאולה.‬
‫המקור לא משהו, אבל זה עדיין נכון.‬
‫החלטתי שמחר אחזור לעבודה.‬
‫אילחם למען הצדק וכל זה.‬ ‫-יופי לך.‬
‫לפחות אחד מאיתנו צריך לעבוד.‬ ‫-כן? נראה לך?‬
‫כדאי שתהיה לנו איזו הכנסה.‬
‫אני מקווה שאני ראוי לגאולה.‬
‫גם אני.‬
‫גם...‬ ‫-הבנתי את הבדיחה. את ממש כלבה.‬
‫לך תזדיין!‬
‫לך תזדיין, בנאדם!‬ ‫-נמאס לי ממך.‬
‫לעזאזל. שיט.‬
‫אתן יודעות מה אני אעשה?‬
‫אני אעשה קעקוע "ת'אג לייף" על הגב.‬
‫את בטוח לא רוצה קצת?‬
‫ירשתי מאבא שלי נטייה להתמכרות,‬
‫אז עדיף להתרחק מזה.‬ ‫-תגדילי לי את המנה.‬
‫יו, תרגיעי עם הממתקים.‬
‫מנה אחת תספיק לך.‬
‫מה את רוצה? את מודיעה?‬
‫את חייבת להגיד לנו אם כן.‬
‫לא, אני לא מודיעה.‬
‫באתי לראות מה אתן עושות.‬ ‫-היא מנסה להיות קולית.‬
‫מנסה? היית צריכה לראות אותה בכלא.‬
‫שיניים רקובות מסמים.‬
‫אני לא מנסה כלום.‬
‫רק נמאס לי מהמסיבה הזאת‬ ‫ומהתוכניות הדפוקות.‬
‫כולן עושות את עצמן שהן לא בכלא.‬
‫לא שאני שמה זין על המבחן הדפוק.‬
‫מה יש לך שם?‬ ‫-מה, זה?‬
‫"זה המוח שלך בהשפעת סמים".‬
‫יש שאלות?‬
‫אני לא מבינה.‬ ‫-אלא מה!‬
‫דור המילניום לא מכבד את ההיסטוריה.‬
‫אתן יודעות מה מתחשק לי? שתייה מסטורקי'ז.‬ ‫-כן.‬
‫בואו ניקח שתייה.‬
‫את באה, טאלי?‬ ‫-הייתי באה,‬
‫אבל אני רוצה לגמור את הפרויקט הזה, בוס.‬
‫טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫את חושבת שיש להם ד"ר פפר?‬ ‫-תודה.‬
‫מי שם זין על ד"ר פפר?‬
‫מה?‬
‫-כלום.‬
‫רק שאלתי את עצמי איך בחורה בגודל שלך‬ ‫תתמודד עם כמות כזאת לבדה.‬
‫אולי את צריכה עזרה.‬
‫דורין, את יודעת שזה לא בסדר.‬
‫עשינו כל מה שביקשת מאיתנו.‬
‫את לא יכולה לעשות את זה! לאן נלך?‬
‫זאת לא בעיה שלי, לניס. את צריכה לארוז.‬
‫איזה בולשיט!‬ ‫-ביי. קחי את הדברים שלך ולכי.‬
‫מה קורה, אחותי?‬ ‫-יו.‬
‫התחזוקן גילה שעוד אנשים גרים פה.‬
‫הוא איים לפנות אותה אם לא נסתלק הערב.‬
‫יש לך לאן ללכת?‬
‫לאנטואן יש בן דוד במזרח ניו יורק‬ ‫שיכול לארח אותנו.‬
‫אבל נצטרך להרוויח את לחמנו.‬
‫אני לא מוכרת יותר סמים.‬ ‫אם יעצרו אותי, אחזור לכלא.‬
‫אז תחיי ברחוב.‬
‫שיט.‬ ‫הלו?‬
‫הלו, אסירה מכלא ליצ'פילד‬
‫מנסה ליצור איתך קשר. את מוכנה לענות?‬ ‫-כן, אני מוכנה.‬
‫כבר השגת את האחוזה שלך?‬
‫את יודעת שזה הדבר הראשון שהשגתי.‬
‫כל הכבוד. כמה חדרים יש בה?‬
‫עשרים ושבעה.‬ ‫-עשרים ושבעה חדרים?‬
‫כן, רציתי לוודא שיהיה מקום לכולן.‬
‫לך, לסינדי, לסוזן, לג'ניי.‬
‫אפילו מיס קלודט יכולה לבוא‬ ‫אם היא תתנהג יפה.‬
‫תראי אותך, מתרככת באזרחות.‬
‫אבל איך את באמת, אחותי?‬
‫אני בסדר. קיבלתי הצעת עבודה.‬
‫נשמע טוב, לא?‬ ‫-כן...‬
‫פשוט נמאס לי, פי.‬
‫נמאס לי להיאבק.‬
‫העולם לא בנוי לאנשים כמוני.‬ ‫אולי כדאי שאחזור לאיפה שאת נמצאת.‬
‫לפחות ככה נהיה יחד.‬
‫את לא חוזה עתידות, טי.‬ ‫-אני צריכה לזוז.‬
‫הי, לא. חכי רגע, טי.‬
‫סיפרתי לך שאימא שלי מתה, נכון?‬
‫כן.‬
‫אמרתי לך שזה כאב, אני לא סיפרתי לך כמה.‬
‫זה היה כמו כאב חד בחזה שלא עבר.‬
‫לא רציתי לחיות בלעדיה.‬ ‫את מבינה מה אני אומרת?‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫גם לי נמאס.‬
‫אבל הכאב החד לא נשאר לנצח.‬
‫הוא התעמעם, ואחר כך הוא עבר.‬
‫או שהוא נשאר,‬ ‫אבל כבר לא הרגשתי אותו יותר מדי,‬
‫כי היו לי רגשות אחרים.‬
‫בגלל דברים טובים שלא ציפיתי להם.‬
‫איזה דברים טובים? את בכלא. על מה את מדברת?‬
‫אני מדברת עלייך.‬
‫איזה מין חיים היו לי‬ ‫אם לא הייתי פוגשת אותך?‬
‫את צריכה להחזיק מעמד‬ ‫קצת יותר ממה שאת חושבת שאת מסוגלת,‬
‫כי את לא יודעת‬ ‫איזה דברים טובים בדרך אלייך.‬
‫כן.‬
‫הדברים הטובים בדרך אליי.‬
‫אני צריכה לזוז.‬ ‫-בסדר. תשמרי על מצב רוח טוב.‬
‫וכשאני אשתחרר, נערוך מסיבה גדולה באחוזה.‬
‫תקליטן אחר בכל אחד מ-27 החדרים.‬
‫אני אוהבת אותך, טי.‬
‫גם אני אותך, פי.‬
‫את הולכת איתם או איתנו?‬
‫אני הולכת איתכם.‬
‫כדאי לך להתחפף מכאן.‬
‫הצילו!‬
‫שמישהו יעזור לי!‬
‫עזרו לי!‬
‫- לזכרה האהוב של קארן רויטר -‬