UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
E punctul meu de sprijin.
Ce mă fac fără ea?
Fii bărbat!
Universul îți spune că nu ești făcut să fii legat de un om.
Am locuit cu o tipă cândva.
Voia să o cer în căsătorie.
Credeam că voi fi obligat s-o fac, pentru că îmi convenea să stau la ea.
Dar, într-o zi, m-a prins trăgându-i-o verișoarei ei.
S-a despărțit de mine, dar, mai important, considera casa pângărită și s-a mutat.
Cine are două degete mari și stă într-un apartament bestial?
Există sală de sport în clădire, iar ea mi-a lăsat oala cu presiune.
Privește imaginea de ansamblu!
Dar ea...
Bună dimineața!
Taystee, poți să mă ajuți, te rog?
ELIBERARE CONDIȚIONATĂ
- Taystee? - Băga-mi-aș!
N-ai auzit când am strigat după tine?
Poftim?
Am vreun mesaj?
- Taystee, ai notat...? - Au sunat din partea Lindei.
Bine. Sun-o înapoi.
Vrea să vii la o întâlnire.
Întâlnire?
Față în față? E ceva serios. A spus despre ce e vorba?
Nu.
Fac tot ce mi-au cerut.
M-am semnat așa des, că-mi scriu numele greșit.
Hopper i-a spus despre programe, de asta nu mă privea în ochi.
Când e întâlnirea? Am nevoie de timp.
Taystee, te simți bine?
Da, scuze, am multe pe cap.
Da.
E joi. Joi.
Mulțumesc.
De ce e ștearsă semnătura?
A uitat cum o cheamă?
BERNARD WHITTLES ADMINISTRATOR DE CAZ
Am cămăși mai bătrâne decât ea.
În fine, actele sunt în ordine,
dar îmi trebuie adresa la care vei sta după eliberare.
Poți să mi-o oferi?
Nu.
Măcar ai vorbit cu familia ta?
N-am apucat încă.
Uită-te la mine!
Trebuie să te duci undeva. Adăposturile sunt pline.
Îmi pare rău.
Nu-mi cere iertare, dar dă-mi o adresă.
Bine.
- Ai pus Visine în pipi? - Știu.
Chiar știi?
Știi cât de norocoasă ești că trebuie doar să mergi la terapie?
Putea să te închidă!
- Dacă asta vrea subconștientul meu? - Nu.
Cred că voiam să simt ceva. A fost o prostie, îmi pare rău. Umblă și tu cu altcineva, în afară de fratele tău.
Ce zici de Neri?
Nu mă simpatizează acum.
Cal a trebuit să promită că vom fi sclavii ei,
ca să nu ne dea afară.
Fetele de la muncă?
Cred că au aflat că eu le-am halit prăjitura.
Și eu care credeam că eu sunt cea nesăbuită.
Semănăm ca două boabe stricate într-o păstaie.
- Vreau să fiu în păstaia ta. - Și eu.
Păcat că nu suntem nici măcar în aceeași grădină.
Pipes, vrei să-ți găsești alte boabe cu care să împarți păstaia?
Poftim?
Nu!
Tu ești boaba și păstaia mea. De ce întrebi așa ceva?
Fii atentă!
Ai nevoie de mai multe în viață.
De cineva aflat dincolo de geamul ăsta.
Cineva care te poate atinge legal, cu care să te simți bine.
Nu vreau amănunte, dar...
- Nu crezi că ar ajuta? - E periculos.
E foarte periculos. Și ce faci tu nu e?
Nu poți înlocui păsărica asta de aur. Știu asta.
Dar știu că te simți sufocată de reguli
și nu vreau să urăști relația noastră pentru că te limitează.
Nu ne urăsc pe noi.
Piper, asta e tot ce pot face pentru tine de aici.
Dă-mi voie să fac asta.
E ridicol!
În plus, nici n-am avut chef.
Mai sunt trei ani. Gândește-te!
Vreau să fiu cu tine, dar nu vreau să te întorci aici.
Doamne, deja urcă scările?
Ce repede trece timpul!
- A spus cuvinte noi săptămâna asta? - Da.
Ți-am spus că e inteligentă.
- Îmi spui ce cuvinte? - „Da.”
Ăsta e noul ei cuvânt.
- Și „rață”. - „Da” și „rață”?
Rață, aia care măcăne.
Măcăne și ea.
Dar îi iese: „măc, măc”.
E genială!
Trebuie să-ți spun ceva.
Am pe cineva.
Am spus că nu vom vorbi despre așa ceva.
Acum e altceva.
- De când? - De o lună. Sergio ne-a prezentat.
- Nu vreau să aud așa ceva. - Trebuie să fiu sincer.
N-o implica pe Pepa. O lună e prea puțin.
Nu vreau să se atașeze de una la care o să renunți peste o lună.
Și ce l-a apucat pe Sergio să-ți prezinte fete? E vărul meu!
Eu și Pepa ne mutăm cu ea.
Pe dracu'!
N-o aduci pe Pepa aici ca să nu-și vadă mama în pușcărie,
dar nu te deranjează să te vadă cum i-o tragi unei parașute?
- În niciun caz! - Nu e parașută.
E o chestie serioasă și tu n-ai niciun cuvânt de spus.
- Ba da, sunt mama Pepei. - Dar ești aici.
N-o implica pe Pepa!
Sunt aici, dar te cunosc.
Știu că mica ta aventură n-o să dureze.
Te-am văzut îndrăgostit. Când erai cu mine.
Și acum nu e așa. E doar sex.
Se pare că-mi place Guess.
Îmi place să port Guess. Mă simt sexy și bogată.
Oprește-te!
Princesa, n-ar trebui să porți decât cele mai frumoase haine.
O dau jos. Doamne!
Orlando ar înnebuni dacă ar ști că am făcut sex în rochia asta.
La naiba!
El e prin Europa.
Tu ești șefa acum.
- Doamne! - Gata. Acum e a ta.
Ai noroc că am aparat de fixat etichete.
Nu mi-o permit. Și nici n-am unde s-o port.
Poate mă ocup eu de asta.
Avem o masă plină de blugi True Religion. Îți trebuie o idee nouă.
Ăștia sunt la o treime de preț.
- De ce e potcoava răsturnată? - Calmează-te. Spui că ăsta e noul design.
Numele e pe etichetă.
O să se simtă la fel în ei.
Singura diferență sunt banii care o să-ți umple buzunarele
când îi vinzi la preț întreg.
Apoi mergem în cluburi...
și la restaurante elegante.
Să te lauzi cu corpul tău.
Ce zici?
La naiba!
E iubitul tău?
- Vin în 20 de minute. - Te aștept.
O să te aștept mereu, Princesa. - Luăm masa în oraș mâine? - Suntem în oraș și acum.
Nu, să mergem undeva unde-ți aduc mâncarea la masă.
Mie îmi place aici.
Nu mânca tu toți cartofii. Vrei să pari gras în ring?
Iau o pauză.
Când voiai să-mi spui?
Încă am migrene. Și mi-e bine aici.
Am 30 de clienți noi. Încă 30 și devin asistentul managerului.
A sunat Sergio. Luis a fost prins aseară vânzând heroină.
Da? A spus cum s-a întâmplat?
Toți au fost săltați în ultimul timp. Big Leo, George, Chickie Jr.
Toți ajung la pârnaie.
E bine că ne-am retras.
Îți lipsește vreodată?
Suntem împreună. Suntem în siguranță, avem mâncare. Sunt recunoscător.
Sunt recunoscătoare pentru încă o zi
în mallul ăsta de căcat, pentru sendvișul ud cu șuncă și brânză.
Ai răbdare!
Cu salariul de asistent al managerului și cu cât iei tu,
în curând o să mâncăm la Panda Express.
Abia aștept...
Asta e.
Ai dreptate, pe lângă locul ăsta, Registrul Auto pare vesel.
De ce nu pui un muncitor prost plătit să dărâme zidul ăla,
să poți să respiri? Ești directoarea.
Imigrările fac legea aici. Eu doar completez hârțoage.
Asta o să te înveselească.
Poți fi cuminte și te poți răsplăti pentru asta.
Ce vrei?
Putem vorbi fără un birou între noi?
Te ascult până termin acest Tony's Chocolonely.
Apoi mă întorc să le cer unor birocrați mărunți drepturi de vizită pentru imam.
Ar trebui să le iau o ștampilă specială pe care să scrie „dă-i dracu' pe arăboi”,
să o pună pe orice conține cuvântul „musulman”.
- Am fost la doctor de dimineață. - Și?
Păi... A spus că spermatozoizii mei sunt puțini și leneși.
Nu te-am mai auzit râzând până acum.
E descurajant.
- Cum o să-i trezească la viață? - O să-mi toarne cafea în sculă.
- Serios? - Nu!
Va trebui să mă operez la boașe.
Dacă așa o să-ți poți face treaba, operează-te!
Nu, e doar...
M-a pus pe gânduri.
Ovulele tale sunt bătrâne, spermatozoizii mei sunt obosiți.
Poate e un semn să ne potolim și să ne bucurăm unul de celălalt.
În niciun caz!
De luni întregi fac injecții cu hormoni.
Poți să faci și tu o mică operație.
Ce ai vrea să ia un copil de la mine?
Mai mult păr în urechi decât pe cap?
Copilul nostru va lua totul de la mine. Eu n-am gene recesive.
Știința nu funcționează așa.
Bine. Să ia unu la sută din tine. Sunt părți la tine care-mi plac.
Da?
- Ce anume? - Ochii tăi de cățeluș sunt tolerabili.
E perfect, Fig!
Te operezi!
Nu-mi tai boașele!
Ale mele sunt tăiate zilnic aici. Mă vezi că renunț?
Gata cu discuțiile despre tăiat boașe!
Pe bune?
Unde e restul ciocolatei?
Intră! Scuze că mănânc la întâlnire.
Instructorul de Gyrotonic a întârziat. Mi-a dat toată ziua peste cap. Ia loc!
- Știu că ați auzit de programe. - Ce programe?
Cele pentru bac și cursurile motivaționale pentru deținute.
Dar nu merită discutate.
Cât mă costă?
Nimic. Folosim voluntari.
- Excelent! - Da.
Să spui asta în interviul de la Channel 3.
Dar, când vorbești în fața camerei, fii convingătoare.
Ceva de genul:
„Avem mai multe cursuri motivaționale la dispoziția deținutelor.”
Ce interviu?
N-ai primit comunicatul de presă?
Închidem aripa de psihiatrie ca să putem primi mai multe deținute.
Știu. Tare, nu?
Nu ne îngrijorează integrarea deținutelor de la psihiatrie la comun?
Nu degeaba erau acolo.
Am vorbit cu mai multe spitale,
și vor prelua pacientele mai dificile.
Iar de celelalte ne ocupăm cu medicamente.
Litiul e la un preț scăzut. Ne facem rezerve.
Medicamentele nu sunt panacee.
Mai există Thorazine și Prolixin.
Ar trebui să citești manualul PolyCon.
Vezi toate medicamentele la care avem tarife speciale.
Medicamentele la preț întreg sunt pentru fraieri.
Trăiască reducerile corporatiste! Asta vei discuta.
Nu cred că sunt omul potrivit pentru așa ceva.
N-am mai dat interviuri.
O să te descurci de minune! Chipul tânăr, minoritar, al Litchfield Max!
Camera o să te adore.
Și să nu-ți schimbi coafura. E minunată.
O să fie o săptămână importantă.
O să le scriem scrisori celor din trecut...
Îi scriu lui Raleigh Peck, din liceu. Era vedeta echipei.
Eckhart Tolle e al meu.
Eu îi scriu lui Tolle.
Calendarul Puterea prezentului e farul meu călăuzitor, așa că nu te băga!
Doamnelor! Vreau să vă lămuresc.
Le veți cere iertare...
victimelor voastre din trecut.
Infracțiunea mea n-a făcut victime.
Da, și eu sunt nevinovată.
Nu e obligatoriu să fie victima infracțiunii care v-a adus aici.
Adică cele pentru care n-am fost prinse?
Uitați de infracțiuni!
Gândiți-vă la trauma provocată cuiva...
intenționat sau nu.
Să încercăm un exercițiu de vizualizare.
Închideți ochii!
Hai, închideți ochii! Da?
Imaginați-vă că vă urcați într-un lift cu o altă persoană.
Încă nu-i vedeți fața,
pentru că se uită la telefon.
Ce nesimțire!
Tu ești nesimțită pentru că ne deranjezi.
Liftul urcă.
Etajul șapte. Etajul opt.
Etajul nouă.
Deodată, liftul se scutură și se blochează.
Vă întoarceți să-i cereți ajutor...
dar vă dați seama că e cineva căruia i-ați făcut ceva oribil.
Cine e acea persoană...
cu care n-ați vrea să fiți închise în lift?
O să-i scriu iubitei lui Raleigh Peck.
Eu o iau pe scări.
Eu sunt adevărata victimă. Unde e scrisoarea mea?
Mama m-a părăsit fără scrisoare. Tata e o scârbă. Tot fără scrisoare.
Am fost pedepsită degeaba pentru revoltă. Bărbatul meu se mută cu o târfă.
Ar trebui să-mi scriu singură o scrisoare.
„Dragă eu, îmi pare rău că toți din viața ta sunt jigodii.”
Încearcă să cauți mai profund.
Haide! La treabă!
Încercați!
Hayes, s-a întâmplat ceva? Să discutăm!
Tu erai în liftul meu imaginar.
Ție îți scriu.
Nu ți-ai ucis copiii?
Ba da, dar ei nu știu să citească.
Princesa, când te desparți de ăsta?
- Când o să-ți părăsești soția? - După ce te desparți și tu.
E complicat.
Avem un trecut. M-a ajutat să plec de la tata.
Îl iubești? Te iubesc pe tine.
Ești haios.
Și vorbăreț.
El nu e așa.
Dar trebuie să ai răbdare, să procedez corect.
Îi datorez măcar atâta lucru.
Maria?
E o femeie care face chestii ciudate. Nu mă descurc.
Ce?
- Ești perversă? Cară-te de aici! - Trebuie să vorbesc cu managerul.
Pleacă, până nu chem poliția!
Sunt de la poliție.
Ești arestată pentru trafic de produse contrafăcute.
Și voi? Vă stătea bine în blugii pe care vi i-am vândut!
Pentru că sunt blugi originali True Religion.
Din fabrica din Los Angeles.
Eu cred că sunt din China.
Toate falsurile miros a mucegai,
pentru că fabricanții le bagă în pungi de plastic înainte să se usuce.
Cei ca tine îmi ușurează munca. Hai, mișcă!
Cine închide magazinul?
Mulțumesc că m-ai primit.
În mod normal n-aș fi putut, dar gardianul-șef bocește în salon,
așa că pot să fac orice vreau.
Nu intra aici decât dacă vrei să mori.
Iisuse! E ceva mort aici.
- Iar e un șobolan în perete? - Nu, e sufletul meu.
Te simți bine? Ai plecat în mijlocul cursului.
N-are rost să merg, dacă n-o să-l termin.
Și ies săptămâna viitoare.
Felicitări! E fantastic, Hayes.
Întoarce-te la curs.
Găsim o soluție ca să continui și în libertate.
Scap doar pentru că mi-am trădat cea mai bună prietenă.
Și nicio scrisoare n-o să îndrepte asta.
Nu crezi asta.
Ai venit la cursul de justiție reparatorie.
A fost alegerea ta.
Pentru că nu voiam să ajung...
o colecționară de gândaci nebună, bătrână și împuțită.
Dar acum înțeleg. Asta e pedeapsa mea.
Nu știu ce-i asta, dar ți-ai ispășit pedeapsa.
Poți lăsa totul în urmă.
Îți poți construi ce viață vrei.
Nu merit să fiu eliberată.
Întoarce-te la curs.
Caută să fii persoana care merită libertatea.
Nu te concentra pe ce nu poți îndrepta.
Concentrează-te pe ce poți repara.
Dacă tot repari lucruri, ocupă-te de toaletă.
Nu merge de câteva zile!
Ieși din celula asta!
Aerul curat o să-ți ofere o nouă perspectivă și sănătate mintală.
Ne vedem la curs!
Da... Într-o zi, un suflet bun o să înființeze un program de reciclare...
iar eu voi fi pregătită.
O să dau lovitura.
Salut! Cum merge cu informațiile?
Încă n-am aflat nimic util.
Atunci ce cauți aici?
Am alte probleme de rezolvat mai întâi.
Da? Ceva mai important decât micul nostru proiect?
Cindy o să fie eliberată condiționat.
A mințit la proces, m-a trădat, iar acum va fi eliberată.
- Băga-mi-aș! - Da.
Uite cum își umple botul cu pufuleții libertății.
- Ce lipsă de respect! - Știu.
Ce să-i facem?
Noi? Știi bine că n-am bani.
Nu, pe asta o fac gratis.
Șobolanii au microbi. Îmbolnăvesc pe toată lumea.
Iar tu ești sora mea viețașă, măcar până plătești ca să mori.
Știi ce? Adeola ar putea s-o învețe ce înseamnă gravitația.
Nu vreau să fie aruncată de la balcon.
Să-i punem un șiș în celulă.
Să nu mai fie eliberată.
Nu vreau să-i mai văd moaca pe aici.
Ce-ți pasă? N-o să mai trăiești mult.
Căcat!
Am putea să-i rearanjăm fața ca pe o pictură de Picasso.
Cred că trebuie să mă ocup personal de ea.
Bună, sunt Jason. Sunt dependent.
Bună, Jason!
Acum fix zece ani am luat ultimele 15 pastile de oxicodonă.
Am reușit pentru că mi-ați repetat mantra asta până când am crezut-o.
„Întoarce-te, pentru că meriți.”
Mi s-a părut atât de penibil la început!
Dar m-am tot întors,
pentru că oameni ca voi îmi spuneau să mă întorc.
Acum ai chef?
Și într-o zi am înțeles. Merit.
Nu mai insista
Nu mă lăsasem să gândesc asta până atunci pentru că părinții nu-mi permiseseră.
Nu ajungea să fiu un bun înotător. Trebuia să fiu perfect.
Nu puteam să ies cu prietenii, nu puteam să am iubite.
Fără televizor, fără jocuri video.
Erau atâtea reguli!
Și când mă duceam la baie eram cronometrat.
Când tata a adus medicamente pentru genunchiul lui operat...
am luat o pastilă.
Era felul meu de a mă revolta.
Am pus cu mâna mea cererea privind imamul pe biroul tău.
E chiar în fața ta.
Să fie semnată și pe biroul meu mâine-dimineață!
- E un moment nepotrivit? - Da!
Ți-am adus asta.
Îmi plac pungile de cadouri.
Ce parte din mine te face să crezi că-mi plac plantele?
Am auzit că plantele se dezvoltă mai bine când au o pereche.
Chiar dacă se urăsc, ura le face să trăiască mai mult.
E clar că ai vorbit cu Joe.
Îi place să atribuie emoții umane frunzelor și crenguțelor.
Peste ce obstacol ați dat, curajoși cruciați?
A spus că tu te pricepi mai bine la chestii legate de Linda.
Și am auzit cum te-ai descurcat cu ea.
M-am descurcat atât de bine, că am ajuns aici.
Ce mai pune la cale căcata aia complotistă?
Închide aripa de psihiatrie.
Normal! Iisuse!
Probabil că asta va crește prețul acțiunilor PolyCon.
E periculos să lași deținutele de la psihiatrie cu celelalte.
Au nevoie de îngrijire specială. M-am documentat, am cifrele...
Nu te osteni! Trenul a plecat din gară. Trebuie doar să hotărăști dacă vrei să-l mai prinzi sau să te prefaci.
Să mă prefac cu Linda e una, dar ea vrea să vorbesc cu presa.
Ești scutul ei uman.
Trebuie să recunosc, se autodepășește.
Nu știu să mint. Presa o să mă mănânce de vie.
Ba nu.
Pentru că o să te învăț ceva. Se cheamă „pivotează și eschivează”.
- Parcă ar fi o mișcare de dans. - Chiar e un dans.
Ei avansează cu o întrebare, tu te tragi într-o parte
și răspunzi la ce ai fi vrut să te întrebe. Înțelegi?
Vreau să spun că da, pentru că asta îmi sugerezi,
dar nu înțeleg.
Prefă-te că ești reporterul și întreabă-mă dacă-mi place cadoul tău.
Îți place planta pe care ți-am dat-o?
Excelentă întrebare!
Dar nu e vorba de slăbiciunea mea pentru plante.
E vorba de plăcerea pe care le-o pot aduce tuturor.
Trebuie să te asiguri că aceste plante
aduc bucurie cât mai multor oameni.
Poftim!
Mă bucur că faci asta.
Ești foarte pricepută!
„Îmi pare rău, dragi arțari din Vermont...
pentru că v-am irosit dulceața lipicioasă, sângele...
pentru a îneca un om.
Îmi pare rău...
și vă sunt recunoscătoare.”
Unii oameni merită să moară.
În regulă.
Nu știu dacă arțarii ar trebui să fie destinatarii scuzelor tale...
dar măcar ai vorbit din suflet.
Mănânc clătitele simple, ca penitență.
Bine.
Ruiz, e rândul tău.
„Du-te în mama mă-tii, Yadriel!
Nu-ți permit să-mi iei copilul ca să trăiești cu o curvă.”
Pauză!
Te deranjează „curvă”, nu? Am ezitat să-l folosesc.
N-ar trebui să ne mai spunem așa.
Retrage-l, curvă!
Schimbă-l cu puta. E agresiv și minoritar.
Nu de asta te-am oprit.
Nu pare o scrisoare către victima ta.
Dar eu n-am făcut victime. Le-am vândut unor târfe niște haine false.
Voiau haine de firmă, asta le-am dat.
Cine e victima aici?
- Gucci? - Mă piș pe Gucci!
Eu sunt victima. Am scris o scrisoare călăilor mei.
Nu asta era tema.
Ea le-a cerut iertare pomilor. Măcar am auzit scuze.
Eu zic să mai încerci o dată.
Nu ți-a cerut nimeni părerea!
Scuze pentru întârziere.
Mi-a luat mai mult decât am crezut.
Mă bucur că te-ai întors.
Vrei să o citești?
Ce se întâmplă aici rămâne aici?
Sigur că da. Nu, doamnelor?
- O să-ți păstrez secretele ca Vegasul. - Chestiile de acolo apar pe Instagram.
Eu o să-ți păstrez secretele ca în Fight Club.
Am multe victime
și în unele privințe nu mai pot face nimic...
așa că o să încep cu un om pe care sper să-l văd când ies de aici.
„Dragă mamă, îmi pare rău.
Nu cred că ți-am mai spus asta vreodată.
Dacă ai avea câte un dolar pentru când trebuia s-o spun,
acum îți numărai banii cu cei de la Amazon și Facebook.
În primul rând...
îmi pare rău că te-am lăsat să-mi crești copilul ca pe al tău.
Îmi pare și mai rău dacă seamănă cu mine.
Îmi pare rău că am încercat să ți-o iau.
Știu că eu am născut-o...
dar tu ești mama ei.
Tu ești omul care e lângă ea în fiecare zi, chiar dacă nu-i convine.
Omul care îi face fețe din ouă și bacon...
o îmbrățișează de-și strivește sânii când e bolnavă...
știe ce aromă de înghețată o face să zâmbească.
Știu că adevărul v-ar răni pe tine și pe Monica,
așa că e ultima oară...
când amintesc că i-am dat naștere.
Și voi începe să mă transform în omul cu care te-ai mândri ca fiică.
Sper să locuim împreună când scap, ca să...
Ca să mă revanșez față de amândouă.
Cu dragoste, fiica ta, Cindy.”
Foarte frumos!
Trebuie să așezi gheara deasupra corpului, nu a capului.
Cum altfel vrei să câștigi ursul? E de bun-simț!
- Da? - Ai răspuns.
Nu mă mai suna!
Vreau să-ți cer iertare.
Lasă-mă să spun că-mi pare rău.
Am fost lacomă, am ales greșit. Știu asta.
- Terminaserăm cu așa ceva. - Știu.
Și ne-am distrus viețile.
Nu știi cât mi-aș dori să fiu acolo,
mâncând sendvișuri cu tine!
Nu pot să fac asta. Te rog, nu mă mai suna.
Yadriel, stai! Sunt gravidă.
Yadriel, mă auzi?
De când? Nu știu.
Ești singurul cu care am fost.
Yadriel? Mă auzi?
Yadriel.
O să fiu tătic.
Da.
Da. O să fii.
E cu două straturi.
O să fii.
Ia loc!
Bine.
Cum a fost ziua ta?
Niall îl împiedică pe Adam să fure păsărica lui Kendall.
De ce ne uităm la unii în bikini care au votat pentru Brexit?
- Știi că n-au votat. - Ăsta e un vot pentru Brexit.
Dar ce abdomene!
Încetează!
Îți distruge creierul. Spune-mi ce-ai făcut!
Nu, vreau ca trupurile strălucitoare să mă scape de gânduri și de ziua asta.
- Trebuie să ții cărțile... - Nu pot.
Sunt un pic nebun.
Am făcut un pas uriaș la cursul de justiție reparatorie.
Nu mă interesează prostiile tale gen Minți periculoase
când eu fac lumea mai rea
într-o versiunea de groază a Un prinț în America.
Măcar ne anulăm reciproc efectul.
Fă o faptă bună și gătește-mi cina!
Ți-am luat un cadou de la piață.
Sper că nu altă plantă.
„Două pot să se urască, dar tot supraviețuiesc.”
Am învățat de la Love Island că trei se fac bucăți.
MAZĂRE
Dacă nu ai de gând să o folosești
într-o carbonara săracă în carbohidrați, nu mă interesează.
Nu e pentru mâncat.
E pentru boașele mele.
Iisuse! Nu avem aceleași idei perverse.
Nu e nici pentru asta.
Doctorul a spus că trebuie să pun gheață după operație.
Parcă spuneai că-ți iei boașele și stai acasă.
La cursul despre care nu vrei să vorbesc...
mi-am dat seama că poate am ceva de oferit generației următoare.
Tot nu mă interesează ziua ta, dar mă bucur.
E săptămâna viitoare.
Doctorul a spus că o să mă vindec și o să pot face yoga, dacă vreau.
- Da. - Să mă duci tu.
Stai!
Doamne! De ce niciuna dintre ele nu-l vrea pe doctor?
...Alex a văzut răni urâte.
Dar doctorii știu că ce doare mai rău...
E important că, în timp ce deținutele cu nevoi psihice complexe
vor fi pe mâini bune la câteva spitale psihiatrice federale,
deținutele cu probleme mai puțin grave
vor avea șansa să se integreze cu celelalte și, poate, în societate.
Deci sunteți susținătoarea lor?
Încerc să fiu.
Încerc să ajut aceste femei să-și recapete demnitatea.
E important să știe că nu sunt doar deținute.
Sunt mame, fiice, surori, prietene.
Oamenii vor să afle ce se va întâmpla cu ele.
Ne puteți descrie planul de integrare?
Da.
Mă bucur că ați deschis subiectul.
Nu e vorba de planuri ipotetice de viitor,
e vorba de planuri care există deja pentru actualele deținute.
Și mi-ar plăcea să vorbim mai mult
despre noile programe de reabilitare.
Studiile arată că le oferă deținutelor
cele mai mari șanse de succes în afară.
Pot fi integrate în aceste programe și deținute din aripa de psihiatrie?
Ar trebui să aibă programe proprii, bazate pe nevoile lor.
Care sunt acestea?
Încă studiem situația...
discutăm ce putem face.
Sigur veți găsi soluții extraordinare.
Mai ales că veți putea cheltui 2,5 milioane de dolari anual.
Ce sumă foarte precisă!
Atât economisește PolyCon închizând aripa de psihiatrie.
Sigur că da.
Nu asta face PolyCon cu banii?
Ba da.
Îi reinvestim în pușcărie,
iar asta ne va permite să avem
o mulțime de cursuri motivaționale pentru toate deținutele.
Vom avea programe noi...
și gardieni instruiți special pentru deținutele cu probleme neurologice.
O deținută de la penitenciarul Litchfield încearcă să vă contacteze.
Accept. Ce faci?
Bună! Speram să răspunzi tu.
Cum e la școală?
- Îți faci temele? - Da, fată.
Acum îmi spui „fată”? Bine, fată...
- Cine e? - Ea.
- Dl Viktora mai predă? - Dă-mi-o.
S-a însurat cu o prințesă africană.
Dl Viktora a murit anul trecut. Cred că a avut E. coli.
- Sau poate era bătrân. Nu știu. - Dă-mi telefonul!
O clipă.
Bine. Dar îți place matematica?
De când îți pasă de matematică?
De acum. Școala e importantă.
E plictisitoare! Trebuie să văd ce a mai făcut GloZell. Pa, fată!
Stai! Te mai uiți la O viață minunată?
Nu se mai uită la așa ceva de mult.
Bună, mamă!
Ai timp să-ți citesc ceva?
Ieșeam din casă. Poți săptămâna viitoare?
N-o să fiu atât de agitată.
Săptămâna viitoare ies de aici.
Îmi pare rău pentru ce ți-am făcut, mamă.
Știu că o să-mi fie greu să-ți recâștig încrederea...
dar pot sta cu voi?
Dacă vrei să stai cu noi, va trebui să existe niște reguli.
E o perioadă delicată în viața Monicăi.
Nu vreau să vii aici precum uraganul Cindy, ca de obicei.
Sigur că da, mamă.
O să respect orice reguli vrei tu.
- De data asta nu trec nimic cu vederea. - Am înțeles.
Încerc să mă schimb, mamă.
Vreau să fii mândră de mine.
O să vedem cum merg lucrurile.
Cum facem să te luăm de acolo?
Haide!
Nu mă face să râd!
Te miști ca melcul!
E un miracol că n-am fost prinse încă.
Am încercat ceva nou.
E a mea? Încerci să mă copiezi?
Nu. Uite! Pune mâna!
Ai abdomen. Bravo ție! Pune-o înapoi de unde ai luat-o.
Aș vrea eu să am abdomen.
Dacă aveam, mă înscriam la concursuri în costum de baie.
Sunt încărcătoare. Putem aduce mai multe așa.
Impresionant!
Mă ajuți să o dau jos?
Nu pot...
De unde anume din Texas ești?
Tatuajul? Nu...
Când eram mică, studiam indienii americani
și am învățat că pentru tribul Hasinai texas înseamnă „salut, prietene”.
Mi-a rămas în minte.
Nu puteai să scrii aloha?
E rândul tău.
Mă descurc singură cu bustiera mea.
E mai greu cu încărcătoarele. Terminăm mai repede dacă te ajut.
Măcar tatuajul meu nu e un clișeu.
Du-te în mă-ta! E steaua mea norocoasă.
Nu mă îndoiesc.
Gata.
Ești ca o teroristă sinucigașă.
Ar trebui să plec.
Pa!
Ce trebuia să-mi spui în față?
Îți citesc o scrisoare.
Știi cât de greu mi-a fost să găsesc pe cineva care să stea cu Pepa?
Pune-le la poștă.
Nu mi-e ușor. Lasă-mă să citesc, până nu mă răzgândesc.
„Vreau să-ți cer iertare pentru multe.
Îmi pare rău că n-am avut încredere în felul cum o creșteai pe Pepa.
Tu ești cu ea zi de zi.
Tu ai îndreptat lucrurile când eu am dat-o în bară.
Am făcut multe alegeri greșite în ultimii ani,
dar singura decizie bună a fost să te aleg să fii tatăl Pepei.
Înțeleg că trebuie să-ți vezi de viață.
Te-am ținut pe loc suficient.
Să știi că vreau ce e bine pentru tine, căci așa îi va fi bine și Pepei.”
Mulțumesc. N-am terminat.
Am încredere în tine când ești cu ea.
Ai și tu încredere când e aici, cu mine.
Vreau să o aduci iar. Trebuie să știe cine e mama ei.
Nu vreau să creadă că ea va putea ajunge aici.
Dacă o aduci aici, o să-i arăt că nu e opțiune.
O să întrebe de mine.
Mai bine rezolvăm din timp.
Bine.
Dar, dacă o ia pe drumul greșit, nu mai venim.
Vom lua deciziile astea împreună.
Pot să fac asta.
Încă ceva.
Vreau s-o cunosc pe femeia cu care va sta Pepa.
Cum o cheamă?
Maria. Îți bați joc de mine?
- Să ți-o trag, fătălăule! - Cine a fost alungat de pe insulă?
Litvack mi-a respins cererea pentru imam prin e-mail, când nu eram la birou.
Lașul naibii!
Zice: „Nu putem permite femeilor să se adune
și să vorbească în limbi străine.”
Vor să mențină lucrurile cât mai oribile,
pentru ca femeile să vrea să fie deportate.
Sunt doar o rotiță în mașinăria lor de căcat.
Poate e timpul să faci un pas în spate.
Să te gândești ce vrei.
Sunt mult mai fericit de când cineva foarte înțelept
mi-a spus că pot schimba mai multe din afara sistemului.
Spune-mi că sunt sexy, nu înțeleaptă.
Iar eu nu-mi fac iluzii că pot schimba ceva.
Și acum taci, să pot să văd episodul 38.
E timpul!
Bine. Să trezim soldații!
Ai postat ceva despre operația mea pe Facebook?
Dacă te iei după Facebook, sunt încă măritată, deci nu.
Și nu m-am mai conectat de când ne conduc rușii.
Primesc declarații de iubire și susținere.
Scuzați-mă!
Ciudat!
CHARLES FORD Dă-o dracu'! Sunt minciuni.
SUSAN FISCHER Să începem.
Acum câțiva ani, când lucram la un penitenciar,
am fost hărțuită sexual de superiorul meu
și ulterior concediată.
SMITH - Îmi pare rău. BROWN - Ce mizerie!
LUSCHEK - Se masturbează în birou. #CumMăVoiSchimba
Dnă Caputo, trebuie să rămâneți aici.
De parcă ți-aș lua numele! Hai!
- Lasă-mă un pic! - Nu mai trage de timp. Hai!
Cu cât o facem mai repede, cu atât trecem mai repede la procreat.
Poartă-te frumos cu asistenta.
Hayes, ești gata?
A fost interesant să stau cu tine.
Îți lași lucrurile aici?
Da, nu vreau nimic din locul ăsta.
Și ce să fac cu mizeriile alea?
Succes! Sper să nu te mai văd niciodată.
Poți să aștepți un minut?
Vrei să stai mai mult în pușcărie? N-ai decât.
„Izbește corpul de pământ.”
E ca la cadourile de Crăciun, de-a v-ați ascunselea,
gătitul sufleului și cabinele din veceu. Nu tragi cu ochiul!
O să-mi lipsești, Suzanne.
Și tu mie.
Stai!
- De ce să-ți lipsesc? - Plec. De tot.
Nu.
Nu poți pleca.
N-am terminat de scris.
„Anulat” se scrie cu un L sau doi? Se scrie „afect” sau „efect”?
Am atâtea întrebări și n-am timp să repar relația ta cu Taystee!
Nu poți...
Mulțumesc.
Mulțumesc că ai încercat mereu să îndrepți lucrurile.
Am multe de învățat de la tine.
O să-ți trimit scrisori.
O să te sun să văd ce faci.
„Să văd”?
Dar n-o să văd ce faci.
E un telefon.
O să-mi trimiți poze cu tine făcând chestii?
Mergând pe bicicletă sau...? Știi să mergi pe bicicletă?
Da.
Sau patinând când e frig.
Dându-te cu rolele când e cald. Mișcări pe roți.
Dar nu și pe trotinetă. Tata spune că adulții pe trotinete par idioți.
Dar, între noi fie vorba, pare că se distrează.
- Am auzit că Cindy a ieșit azi. - Știu.
Și nu te deranjează că e liberă?
Trebuia să mă lași să-i aranjez fața.
M-am gândit la asta.
Dar am încredere că viața ei în libertate va fi exact cum o merită.
LILIAN HAYES - MAMĂ MONICA HAYES - SORĂ
Viața te pune la încercare.
DRAGĂ MONICA...
TREBUIE SĂ AFLI ADEVĂRUL DESPRE...
Poți alege să faci ce e corect
sau poți alege să faci ce știi că e greșit.
...ADEVĂRATA TA MAMĂ.
Și, când faci o alegere greșită,
pedeapsa e să accepți ce ai făcut.
Pentru că poți fi sigur
că urmările te vor bântui.
Cindy!
BUNĂ, FATO!
Sayonara, fraierilor!
Să mă pupați în fundul meu negru.
Pupați-l!
Pe bune, Cindy? Chiar e nevoie să țipi vulgarități?
Scumpa mea!
Bună, fato!
Hai încoace, Monica! Uită-te la tine!
Ce mare ești!
Asta e ce cred eu că e?
Jumătate portocale, jumătate Cola.
Cola cu portocale! Mulțumesc, mamă.