‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫ברוכות הבאות למטבח בית המעצר‬ ‫של פוליקון ורשות ההגירה.‬
‫שבעים וחמש עצורות מחכות בחוץ לאוכל.‬
‫רובן לא מדברות אנגלית,‬
‫אבל כולן מדברות את שפת הרעב, אז צ'יק צ'ק.‬
‫מי אחראית?‬
‫אני אתחיל.‬
‫את היית...‬ ‫-כן.‬
‫ממש כאן במקום המקודש הזה איתך, רזניקוב.‬ ‫לא יכולתי להתרחק.‬
‫הי.‬ ‫את רוצה לקצוץ?‬
‫אני אעזור. זאת נראית עבודה לשני אנשים.‬
‫בסדר, בואו נראה.‬
‫יש לנו שימורי ירקות שפג תוקפם,‬
‫תחליף בשר שפג תוקפו,‬
‫בצלים שהוציאו ניצנים ושום קמחי.‬
‫תשמעו, לפחות האורז נראה טוב.‬
‫לורנה, תקלפי את השום.‬ ‫תזרקי את החלקים המקולקלים.‬
‫פלאקה, תתחילי להרתיח מים לאורז.‬
‫אני יודעת שהן ילדות רעות,‬
‫אבל הן לא צריכות קצת יותר אוכל כדי לגדול?‬
‫זה לא בית מעצר לקטינות, מותק.‬ ‫זה בית מעצר אחר.‬
‫כן, בית מעצר למהגרות.‬
‫הי, אתן רוצות לחיות בארצות הברית?‬
‫אתן לבנות? רצוי ממערב אירופה או אוסטרליה?‬
‫לא? חכו פה.‬
‫תאכלו תחליף בשר ישן שאסירות בישלו.‬
‫ברוכות הבאות לאמריקה.‬
‫זה עדיף על אליס איילנד, שם מכניסים כל אחד.‬
‫תראי בעצמך.‬ ‫-כן, תראי.‬
‫את כאן מפני שהמשפחה שלך‬ ‫הגיעה דרך אליס איילנד.‬
‫כשהרעיון שאמריקה תהפוך למשטר פשיסטי‬
‫עם מפלגה אחת עם שליט רודני היה בלתי נתפס.‬
‫איך הזמנים השתנו.‬
‫היית צריכה לעבור דרך בית מעצר‬
‫כשבאת מפורטו ריקו?‬
‫אני אזרחית אמריקאית.‬ ‫פורטו ריקו היא חלק מאמריקה.‬
‫זה יישוב מרוחק ועני‬ ‫עם אוכל לטיני ואפשרויות תעסוקה מוגבלות,‬
‫אבל עדיין חלק מארה"ב.‬
‫נשמע דומה מאוד לברונקס.‬
‫טוב, איך הולך כאן?‬
‫אנחנו נוקטות בגישה יסודית מאוד.‬
‫בסדר, הנה.‬
‫טוב. חלק עליון, כן?‬
‫חלק תחתון, חצי, לקלף.‬
‫בסדר? ואז תקצצי.‬
‫כשקצה הסכין למטה. נסי לא לבכות.‬
‫גלוריה, תפסיקי להשגיח.‬
‫ותשימי את תפוחי האדמה החתוכים במים‬ ‫כדי שלא יהיו חומים.‬
‫בסדר, רעיון טוב.‬
‫ניקי, תגמרי את זה.‬
‫חתיכות קטנות. לא גושים עצלניים.‬
‫את...‬
‫תתחילי לטגן את הבצל.‬
‫לורנה, תביאי לי את השום.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫הן נראות ממש רדופות.‬
‫כמו חדר מלא אנשים שראו את "הצלצול".‬
‫זה דפוק שקיוויתי שהם גברים?‬
‫זה דפוק שאני לא קיוויתי?‬
‫טוב, אתן יכולות לעמוד בתור. האוכל מוכן.‬
‫בתיאבון.‬
‫שלום.‬
‫בתיאבון.‬
‫בבקשה.‬
‫את חייבת להתקדם, בבקשה.‬
‫קדימה.‬
‫בחיי... מה אתן עושות פה?‬
‫בלאנקה, מה את עושה פה? חשבתי שהשתחררת.‬
‫גם אני חשבתי.‬
‫לקחו אותי לכל מיני מקומות,‬ ‫והפלילו אותי בארגון המהומה.‬
‫תזדרזו! אני רעבה!‬
‫תשתקי, פגשתי פה חברה.‬
‫טוב.‬
‫רגע. אני לא מבינה.‬
‫אני אסביר אחר כך. אבל...‬
‫אני רוצה שתמצאי את דיאבלו.‬
‫אני לא מאמינה!‬
‫-אני לא מאמינה!‬
‫סליחה, אסור לגעת באסירה.‬ ‫במהגרת. אל תיגעי במהגרת.‬
‫לכו הצדה. אנחנו נמשיך.‬
‫אחותי, אני חולמת? חשבתי שלא נתראה שוב.‬
‫אחותי, את לוהטת.‬ ‫-אלא מה! אני עדיין אני.‬
‫לא, אני מתכוונת למיוזעת.‬
‫זה כמו מלתחה מסריחה פה. איום ונורא.‬
‫פלאקה, אין לך מושג. תעזרי לי לצאת.‬
‫למה את מתכוונת? לברוח?‬
‫לא, אני פה בטעות. תמצאי את אימא שלי.‬
‫אני יודעת שהיא כועסת עליי,‬ ‫אבל זה מקרה חירום.‬
‫מריה ראמוס במיאמי.‬
‫בסדר. אל תדאגי, טוב?‬ ‫פרצוף מודאג עושה קמטים בין הגבות.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני אדאג לך.‬
‫שלום, סוהר הופר.‬
‫אתה מזור לעיניים, מר קפוטו.‬
‫בבקשה, קרא לי ג'ו.‬ ‫כן, אחי.‬
‫ידעתי שהמנהלת הקטנה לא תחזיק מעמד.‬
‫אבל מרשים אותי שקראו לך כל כך מהר.‬
‫שמעת שהיא סגרה את הבידוד? איזו חובבנית.‬
‫אם לא הייתי שם אתמול כדי להציל אותה,‬
‫המצב היה ממש מידרדר.‬
‫טוב שהיית.‬ ‫-נכון?‬
‫היא חושבת שקורס ערב‬
‫שמעביר איזה אזרח דפוק‬ ‫יעשה ממנה מומחית בניהול כלא.‬
‫היית מאמין?‬
‫פרופסור קפוטו. הופר.‬
‫תרצה להיכנס ולהביע חלק מהחששות שלך?‬
‫מנהלת הכלא ואני עומדים לדון‬ ‫בתוכניות החינוך החדשות.‬
‫באתי להתנדב,‬
‫כדי לתמוך במה שאתם עושים כדי לעזור לנשים.‬
‫אני בטוח שיש לך תובנות חשובות.‬ ‫-לא, אני צריך לחזור.‬
‫מישהו צריך לשים עין על האסירות.‬
‫אם תחשוב על משהו, דלתי פתוחה.‬
‫מזמן לא ראיתי אותך. חשבתי שגמרת עם זה.‬
‫לא, פוליקון היא המעסיק הכי גדול‬ ‫בשלושה מחוזות‬
‫ותינוקות זה דבר יקר.‬
‫אנחנו רוצים לעשות לקינג אח קטן‬ ‫ברגע שוונדה תבריא.‬
‫גם לך יש תינוק!‬
‫יש לך מזל שאתה רואה אותו כל יום.‬
‫אני כל כך מתגעגעת לקטנצ'יק שלי.‬
‫אני כל הזמן חושבת,‬ ‫"מה שלומו? מה הוא עושה?"‬
‫אבל הוא לא עושה הרבה כרגע.‬
‫בעיקר ישן ונושם.‬
‫פנימה, החוצה.‬
‫קינג נוחר כשהוא ישן. זה חמוד כל כך.‬ ‫כמו חזרזיר.‬
‫"קינג". כזה שם נפוח.‬
‫טוב שלא בחרת דיוק או ארל. הלכת ישר לפסגה.‬
‫התכוונו לקרוא לו סקוט ג'וניור,‬
‫אבל כשהראש יצא ונראה כמו כתר,‬ ‫חשבתי "איזו מילה נהדרת",‬
‫והראש שלו היה כל כך גדול,‬ ‫שהוא המשיך ללחוץ וללחוץ,‬
‫והיה לי חזון כשהוא נפלט‬ ‫מהנרתיק ההרוס של אמו.‬
‫סליחה. לא שיתפתי הרבה אנשים בסיפור הלידה.‬
‫אני יודעת למה אתה מתכוון.‬
‫אחרי הניתוח הקיסרי שעשו לי,‬ ‫ניסיתי לשבת ולהעריך את הנזק,‬
‫וקלטתי שאני אזוקה לשולחן.‬
‫זה יהיה סיפור מצחיק‬ ‫לספר יום אחד לסטרלינג, נכון?‬
‫נתנו לי שתי מנות דם.‬
‫היה לי חום גבוה והשדיים שלי היו נפוחים,‬
‫וזה נורא כואב,‬
‫אבל לפחות ויני היה שם וראה אותם.‬
‫זה פלא, שדיים עם חלב אם.‬
‫והחלב כל כך מתוק.‬
‫יש לו טעם של אבקת חלב בטעם וניל.‬
‫בהחלט.‬
‫סופסוף לורנה מצאה מישהו‬ ‫שרוצה לדבר על תינוקות בדיוק כמוה.‬
‫יש גברים שהאבהות משנה אותם.‬
‫דמיטרי לא היה אחד מהם.‬
‫הי! הנה הסובייטית הישירה החביבה עליי.‬
‫רק היית צריכה הזדמנות‬
‫לתזז אנשים ולנופף בכף.‬
‫באמת טוב לעשות משהו שאני טובה בו.‬
‫אנשים צריכים מטרה בחיים.‬
‫אז זאת התוכנית שלי.‬
‫אני אקח טלפון ממישהי,‬ ‫וכדאי שגם את תיקחי...‬
‫אסור שיתפסו אותי עם סחורה אסורה.‬ ‫אני משתחררת בקיץ.‬
‫זה לא סיפור גדול. אני לוקחת את הטלפון‬ ‫של זירקוניה כל הזמן לבדוק הורוסקופ.‬
‫אני אתחיל לחפש את אימא של מריצה,‬
‫ואת תנסי לאתר את דיאבלו.‬
‫אני חייבת להישמע לכללים.‬
‫אתקשר לבנים שלי מהטלפון הרגיל בכלא‬
‫ואגיד להם לחפש את דיאבלו במחשב,‬
‫וככה לא אעבור על הכללים.‬
‫מה את אומרת כרגע?‬
‫הן לכודות.‬ ‫אנחנו התקווה היחידה שלהן, גלוריה.‬
‫זאת המשימה שלנו, לעזור להן.‬ ‫אנחנו האובי-וואן שלהן.‬
‫ילדונת, אני לא ג'דיי.‬
‫משימתי היחידה היא לחזור לבניי.‬
‫ראיתן את המזוודה שלי?‬
‫איפה אתן?‬
‫איפה אתן, אהובות שלי?‬
‫איפה הן יכולות להיות?‬
‫אתן לא בארון.‬
‫אימא,‬
‫ראית פה ילדות מסתובבות?‬
‫ילדות? איזה ילדות?‬
‫כשאמצא אתכן,‬
‫אתן תקבלו כזה...‬
‫חיבוק!‬
‫מה קרה, מותק?‬
‫היא לא רוצה שתלכי.‬
‫בואי הנה.‬
‫בואי נדבר.‬
‫נוציא את התיק מכאן,‬
‫ונעשה מקום לאימא.‬ ‫כולן לכאן.‬
‫טוב.‬
‫גם אני לא רוצה ללכת.‬
‫אז למה את הולכת?‬
‫דיברנו על זה.‬
‫אני לא מוצאת פה עבודה.‬
‫בניו יורק, אעבוד קשה ואוכל לחסוך כסף.‬
‫תהיה לנו דירה משלנו, ותלכו לבתי ספר טובים,‬
‫ויהיו לנו חיים טובים יותר.‬
‫ולא נצטרך לישון במיטה אחת.‬
‫אבל אני אוהבת לישון באותה מיטה.‬
‫אני לא. את תמיד בועטת בי.‬
‫כי את שורטת אותי בציפורני הרגליים.‬
‫הי. בניו יורק, אקנה לכן מיטת קומתיים.‬
‫באמת?‬ ‫-אני אשן למעלה.‬
‫את רואה? זה יהיה כיף.‬
‫ניפרד רק לכמה זמן.‬
‫ואז שוב נהיה יחד.‬
‫טוב?‬
‫אני יודעת שקשה להבין את זה,‬
‫אבל אני עושה את זה בשבילכן.‬
‫לא הייתי עוזבת אתכן בחיים‬ ‫לולא הייתי מוכרחה.‬
‫בבקשה.‬
‫אין כמוך.‬ ‫-תודה.‬
‫- סכנה ביולוגית -‬
‫לעזאזל.‬
‫לא יישרת אותו כמו שצריך.‬ ‫-הי!‬
‫כששרון הראתה לך איך לעשות את זה,‬ ‫זה לא כלל האזנה לפרל ג'אם.‬
‫שום מוזיקה? או שום מוזיקת גראנג' מיושנת?‬
‫אולי המטלה לא נראית לך חשובה,‬
‫אבל חשבונאות דורשת דיוק.‬
‫בלי מוזיקה.‬
‫תתרכזי בעבודה.‬ ‫-הבנתי.‬
‫להתרכז בעבודה.‬
‫- אין כניסה -‬
‫אני פה רבע שעה. אסור שיתפסו אותי פה.‬
‫סליחה.‬
‫לוצ'ק לא הפסיק לדבר‬ ‫על איזה בחור עם שני אברי מין.‬
‫אבל סופסוף תיקנתי את המכונית,‬
‫אז תודה לאל שאני לא צריכה לנסוע איתו יותר.‬
‫הוא חושב שאם הוא ישמיע‬ ‫את יואי לואיס והניוז, אני אמצוץ לו.‬
‫ואני מניחה שיש לו רק אחד.‬
‫אנחנו לא בבר. לא באתי הנה לרכל איתך.‬
‫מה? איכס.‬
‫את העלית את זה.‬ ‫-כן, כי זה מגעיל.‬
‫חשבתי שתביני.‬
‫מה שתגידי.‬
‫אין עוד...‬
‫כן.‬
‫אז זאת הפעם האחרונה?‬
‫זה ממש מצליח. רואה?‬
‫גם לך יוצא מזה משהו.‬
‫זאת לא הטבה.‬
‫זה טלפון שביקשתי שתיקני‬ ‫בכסף שהרווחתי כשהסתכנתי בשבילך.‬
‫אני אגיד מתי גמרנו.‬
‫וכדאי לך להשיג לו כיסוי.‬ ‫-סבבה. אקנה כיסוי בקנטינה.‬
‫אני לא חושבת שיש בקנטינה...‬
‫מצחיק. את מצחיקה.‬
‫אותה שעה מחר?‬
‫לא קיפלת אותם?‬ ‫-אני לא מבין מה ההבדל.‬
‫הקיפול משנה אותו מדף מבלבל‬
‫לעלון מפתה שמושך אנשים לתוכניות.‬
‫אקפוץ לדלוריאן שלי,‬ ‫אחזור אחורה בזמן ואטפל בזה.‬
‫או שתשב פה ותעשה את זה בהווה.‬
‫זה עובד?‬
‫כן, הוא מוכן.‬
‫רק תלחצי על הכפתור, ותיזהרי עם ה-פ'.‬
‫מה עם ה-פ'?‬
‫אל תתקרבי מדי למיקרופון ותירגעי.‬
‫בוקר טוב, תושבות ליצ'פילד.‬
‫כאן המנהלת וורד עם הודעה מיוחדת...‬
‫חשובה...‬
‫תירגעי.‬
‫הודעה.‬
‫אני שמחה לספר לכן‬
‫על כמה תוכניות לימודים חדשות‬ ‫שאנחנו מספקים.‬
‫תושבות שישתתפו בתוכניות אלה‬
‫יקבלו זכויות מיוחדות, כמו עוד זמן בחצר.‬
‫אבל אנחנו מקווים שהתמריץ האמיתי‬ ‫יהיה ההזדמנות לצמיחה אישית.‬
‫אני מעודדת אתכן לקרוא את העלונים‬ ‫שנחלק היום ולהירשם.‬
‫לא תדעו למה אתן מסוגלות עד שתנסו.‬
‫חשבת פעם שהימנעות מעבודה‬ ‫מצריכה יותר מאמץ מהעבודה עצמה?‬
‫לא.‬
‫קחו עלון.‬
‫זה דף נייר.‬
‫זה קפל-זאת-בעצמך.‬
‫הי. את רוצה ללמוד ולצמוח איתי?‬
‫להתחפף קצת מפלורידה?‬
‫מאז שעונת הקיקבול נגמרה, אני על קוצים‬
‫כי אני תקועה פה כל הזמן.‬
‫הלו?‬
‫מה את כותבת בכלל?‬
‫זה עוד סיפור חלל סקסי ומשוגע?‬
‫לא! זאת האמת.‬
‫כי האמת היא לא האמת.‬
‫ואני אפילו לא אוהבת לדבר על זה,‬ ‫כי הכתיבה מתישה אותי.‬
‫טוב.‬
‫רואה?‬
‫עכשיו לא בא לי לכתוב על זה.‬
‫אני צריכה שקט ושלווה.‬
‫הי.‬ ‫-סליחה.‬
‫אני כותבת. או לא כותבת. לא ראיתי אותך.‬
‫בעצם, את יכולה לענות על כמה שאלות.‬
‫זה עשוי להחזיר לי את החשק לכתוב.‬
‫זה יהיה מאוד...‬ ‫-זין, סוזן.‬
‫זה חשוב. זה נועד לתקן דברים בינך לטייסטי.‬
‫תפסיקי.‬
‫מה שהיה, היה.‬
‫אין טעם לחשוב על זה או לדבר איתך על זה.‬
‫אי אפשר לתקן את זה, אז רדי מזה.‬
‫דיאלוג טוב. אני אוסיף אותו.‬
‫יו, ברלין.‬
‫נכון שהסוהרים לא רוצים להתעסק‬ ‫עם משוגעות בפלורידה, אבל זה לא מוגזם?‬
‫איפה אני אשב?‬
‫את באמת צריכה 27 מכלי פודינג ריקים?‬
‫את לא צריכה לאכול פה. זה לא היגייני.‬
‫רואה?‬
‫בוקר טוב, גבירותיי.‬ ‫אני רואה שקיבלתן עלונים.‬
‫יש לכן שאלות על התוכניות?‬
‫אני חושבת שקורס הספוקן וורד יהיה כיף.‬
‫בעצם, לי יש שאלה.‬
‫מה בדיוק התמריצים?‬ ‫כי העלון הזה לא מפרט אותם.‬
‫אנחנו צריכות ביקורי התייחדות.‬
‫אתן יוצאות מהאגף.‬
‫עושות משהו מועיל עם הזמן שלכן.‬
‫אם את כבר פה, למה שלא תשפרי את עצמך?‬
‫תתכונני לחיים אחרי ליצ'פילד.‬
‫יכולתי להעביר אותך ולא את מרפי.‬
‫למה לא העברת אותי?‬
‫שמעתי שדחו את הערעור שלך.‬
‫כן.‬ ‫אני מצטערת.‬
‫מר קפוטו אמר לי שבזמן המהומה,‬
‫אחת מהדרישות שלך הייתה‬ ‫להחזיר את תוכנית תעודת הגמר.‬
‫אני חושבת שאת צודקת,‬ ‫ואני רוצה שזה יהיה כלא מסוג אחר.‬
‫כדי שגם בכלא תרגישו כמו בני אדם.‬
‫אל תתנהגי כאילו התוכניות החדשות שלך‬ ‫קשורות אליי או למהומה.‬
‫טייסטי, אני יכולה להגשים את מה שרצית.‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫עכשיו תשבי פה ותחכי למות?‬
‫אני חושבת שאת צריכה לצאת.‬
‫טייסטי, זה לא מתאים לך.‬
‫את צריכה למצוא דרך לחיות בזמן שאת פה.‬
‫לא, אני לא.‬
‫אני מנסה למצוא דרך לשפר לך את החיים.‬
‫להפוך...‬ ‫-אם הייתי רוצה לשמוע הטפה,‬
‫הייתי נרשמת לאחד הקורסים הטיפשיים שלך.‬
‫שלום, מותק. איזו הפתעה נחמדה.‬
‫לא ציפיתי שתבוא עד לשבוע הבא.‬
‫את נראית נפלא.‬
‫הייתי רוצה להיראות יפה לכבודך, אבל אני לא.‬
‫גם אתה לא נראה משהו.‬
‫מה זה? שקיות מתחת לעיניים?‬
‫לא ישנתי בלילה.‬
‫מותק, אתה כזה אבא טוב.‬
‫אתה קורא לו כל ערב?‬
‫אתה אומר לו שאני אוהבת אותו?‬
‫מה שלום הפצפוני שלנו?‬
‫לורנה, תשמעי. יש לי חדשות רעות.‬
‫סטרלינג...‬
‫הריאות של סטרלינג... הוא...‬
‫סטרלינג... הוא חלה בדלקת ריאות.‬
‫אוי, לא.‬
‫אבל מטפלים בו, ונותנים לו אנטיביוטיקה.‬
‫כן, אבל זה לא עבד.‬
‫מה הם יעשו עכשיו? אתה צריך להיות איתו.‬
‫הם בטח ירשו לי לצאת מהכלא‬
‫כי נשמע שהוא ממש חולה.‬ ‫-לורנה...‬
‫הוא זקוק לי.‬ ‫-הם עשו הכול.‬
‫אני אימא שלו.‬ ‫-הנשימו אותו,‬
‫וחיברו אותו לכל מיני צינוריות,‬
‫והיו כל כך הרבה רופאים, שבקושי ראיתי אותו.‬
‫ואז הם הרשו לי להחזיק אותו‬ ‫המון זמן אחר כך, אבל...‬
‫איבדנו אותו.‬
‫הלו?‬
‫היי, זאת מריה ראמוס?‬
‫כן, מי זאת?‬
‫היי, זאת מריסול.‬
‫אני לא גובת חובות או מוכרת משהו.‬
‫אני מתקשרת בשם מריצה ראמוס. את מכירה אותה?‬
‫הלו?‬
‫זין.‬
‫צר לנו, המספר שחייגת...‬
‫לכל הרוחות.‬
‫הלו?‬
‫את מכירה את מריצה ראמוס?‬ ‫-כן.‬
‫באמת? את מריה ראמוס, אימא של מריצה?‬
‫כן. מה קורה?‬
‫היי, אני החברה שלה פלאקה,‬
‫ואני יודעת שלא ענית לה כשהיא השתחררה,‬ ‫אבל זה מקרה חירום, אז בבקשה...‬
‫מריצה בסדר?‬
‫לא, היא בכלא הגירה כי לא הייתה עליה תעודה.‬
‫היא זקוקה לתעודת הלידה האמריקאית‬ ‫כדי להוכיח שהיא אזרחית.‬
‫אין לי.‬
‫בסדר. את יכולה לגשת למשרד הרישום‬ ‫ולהשיג לה תחליף?‬
‫לא, אני אומרת שאין לה תעודה אמריקאית.‬
‫מריצה לא נולדה פה.‬
‫יש לי פגישה בקצה העיר, אז נתראה מחר.‬
‫ביי. תבלה.‬ ‫-להתראות, מר צ'פמן.‬
‫רגע. אני יכולה לשאול אותך משהו?‬
‫אימא ממש תפסה את קטע הביטמוג'י.‬
‫מוזר כמה שזה דומה לה.‬ ‫-כן, ואני זה שהראה לה איך עושים את זה.‬
‫עכשיו אני נשוי ל"מם" עליז.‬
‫רציתי לשאול אם אוכל לקבל חופשה‬ ‫ביום שישי כדי לבקר את אלכס.‬
‫אני אדאג לעמוד בלו"ז הסריקות.‬
‫תקבלי חופשה אחרי 90 יום, כמו כולם.‬
‫אני אשלים שעות ביום שבת.‬
‫לא, פייפר. לא תקבלי יחס מיוחד.‬
‫הוא הלך?‬ ‫-כן.‬
‫השטח פנוי.‬
‫ראית את הסרטון עם הקופים שנוהגים במכונית?‬
‫אני מתה עליו! חכי לי!‬
‫תדלגי על המודעה.‬
‫גבירותיי?‬ ‫-למה לא? זה כבר אמצע השבוע.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫תראי. הוא ישים את היד שלו על התחת של הכלב.‬
‫הנה!‬
‫פייפר, ראית את זה?‬
‫רוצה קצת?‬
‫תודה, אבל אסור לי.‬
‫סליחה. מתנזרת?‬ ‫-לא.‬
‫טוב, כרגע.‬
‫אולי היא בהיריון.‬
‫ריח של אהבה.‬ ‫-אביא צלחות.‬
‫אסור לנו לאכול אותה. היא בשביל התר.‬ ‫היא חוזרת ביום שישי מחופשת לידה.‬
‫זוכרות שהייתה לה סוכרת היריון?‬
‫אז נרמה בדיאטה שלנו‬ ‫ונחטוף איתה סוכרת רגילה.‬
‫למה לא לקנות טרייה ביום שישי?‬
‫היה להם מבצע. עשרה אחוז הנחה.‬
‫זה כמו לאטה קפוא. היא תחזיק מעמד.‬
‫ואם מדברים על רמאות, אני חושבת שאלך הביתה.‬
‫כן.‬ ‫-כבר 15:30.‬
‫גם את יכולה ללכת. לצאת איתנו.‬
‫הלוואי, אבל אני לא יכולה.‬
‫לא שופטת אתכן.‬
‫ואני לא אגיד שום דבר.‬
‫אני פשוט מנסה דרך חיים חדשה.‬
‫כל הכבוד.‬
‫לו הייתה לי משמעת כמו שלך,‬ ‫הייתי יכולה לסגור את המכנסיים.‬
‫צ'או! להתראות, בנות!‬ ‫-ביי!‬
‫הסוד הוא בגומי במותניים.‬
‫שלום! מה נשמע? ברוכות הבאות.‬
‫הנה מישהי ורודה וחמודה ולא טרודה.‬
‫אז מה, נדבר בחרוזים? אדוני, אתה מגזים.‬
‫הי, הצלחת.‬
‫ספוקן וורד הוא בעצם האמנות הכי עתיקה.‬
‫כי זה רק דיבור.‬
‫תנסי. תעצמי עיניים.‬
‫תשתחררי.‬
‫תצעדי, תמעדי ותרעדי לתוך חלום,‬ ‫חלון למודעות.‬
‫מה את רואה?‬
‫חושך. נקודות זוהרות כמו נחשי גומי.‬
‫פה אני עוצר אותך. מה שאת צריכה לעשות...‬
‫לא את זה.‬
‫את רואה אותם. נחשי גומי.‬
‫לכי. לכי כמו שרוזה פארקס לא הלכה.‬
‫מנה ללקוחה האמינה.‬
‫יופי. תודה.‬
‫שירותי המבקרים.‬
‫אמרת שאם אפרד מאנליסה, אנקה רצפות.‬
‫לא אמרתי שאת יכולה לאחר.‬
‫קבעת פגישה?‬ ‫-כדי לקחת מגב?‬
‫את לא חלק מצוות הניקיון,‬
‫ואת לא לקוחה מוכרת של העסק החשאי שלנו.‬
‫אני יכולה לדבר איתך?‬ ‫-זה בסדר. היא סבבה.‬
‫בארבע עיניים?‬
‫תיכנסי למשרדי.‬
‫אני צריכה לראות מה קורה.‬ ‫לא מקשיבה אם אין מחלוקת.‬
‫מה קורה?‬
‫שמעתי על אבא'לה.‬
‫ואני רוצה מה שיש לך כדי לחסל מישהי.‬
‫אם את רוצה להשתמש במלחי האמבט שלי‬ ‫כדי לחסל כלבה,‬
‫את צריכה לבקש ממני קודם.‬
‫זה לא מה שאני עושה?‬
‫כן, את צודקת. תודה. בשביל מי זה?‬
‫עדיף שלא תדעי.‬
‫איזה חוסר נימוס מחורבן.‬
‫אם לא אדע, לא תקבלי כלום.‬
‫זה בשבילי.‬
‫אני יודעת, אבל בשביל מי?‬
‫זה בשבילי.‬
‫שיט.‬
‫למה את עושה את זה?‬
‫בחייך. אל תתנהגי כאילו לא חשבת על זה.‬
‫כל לילה את פה לבדך.‬
‫לא. כי חשיבה על דברים דופקת אותך.‬
‫קחי.‬
‫זה ייתן לך הרגשה טובה בתוך הרעה.‬
‫לא, אחותי.‬
‫לא רוצה את הסמים? אבל רוצה את הסמים.‬
‫זה כל לילה לשארית חייך.‬
‫להסתכל על אותו חושך באותו תא מחורבן.‬
‫אלה 20,000 לילות.‬
‫חישבת אותם?‬ ‫-את שומעת אותי?‬
‫אני לא אקח סמים כדי לעבור את זה.‬
‫כל יום שאני כאן, הם מנצחים.‬
‫הם לא ינצחו אם תתאבדי?‬ ‫-לא!‬
‫הם רוצים שאחיה כדי שאשאר בכלא.‬
‫את לא מבינה כמה זה דפוק?‬
‫אבל אם לא אחיה, אז אני לא בכלא.‬
‫רק ככה תהיה לי שליטה על החיים שלי.‬
‫אבל אז החיים שלך ייגמרו.‬
‫את פסיכולוגית או דילרית?‬
‫אני דילרית.‬ ‫-טוב.‬
‫תשלמי את המחיר כמו כל האחרות.‬ ‫-כמה?‬
‫אלפייה.‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫חשבתי שדווקא את תביני.‬
‫אם יהיה פה עוד מקרה של מנת יתר,‬
‫השוטרים יקשו עליי עוד יותר להשיג סמים.‬
‫את יודעת כמה זמן יעבור עד שאשיג סכום כזה?‬
‫יש לך לאן ללכת?‬
‫בסדר.‬
‫זה לכדור פורח מעיסת נייר?‬
‫אקרע אותם לגזרים ואמלא בהם את הכרית.‬
‫רק לזה הם טובים.‬
‫את מוכנה?‬
‫"אמנות הספוקן וורד".‬
‫אמנות בתחת שלי.‬
‫"סרוגות".‬
‫"צדק מאחה: השלמה עם עברך".‬
‫בואו נשב במעגל ונבכה על זה.‬
‫אז אין לך שום חרטות?‬
‫מה שהיה, היה.‬
‫אי אפשר לקבל את העבר בחזרה‬
‫כמו שהחרא לא יחזור אחרי שתורידי את המים.‬
‫בהנחה שהאסלה לא סתומה.‬
‫אולי אי אפשר להחזיר אותו, אבל...‬
‫מה עם...‬
‫כפרת עוונות?‬
‫פיוס?‬ ‫אין דבר כזה.‬
‫בחייך. אנחנו חייבות לעשות משהו‬ ‫בקשר לג'וקים.‬
‫אל תפחדי מהם כל כך.‬
‫הם שורדים. הם חרוצים.‬
‫ואם המצב דורש את זה,‬ ‫הם לא פוחדים לאכול את בני מינם.‬
‫את ואני מבינות בזה.‬
‫מה אנחנו יודעים על עצמנו?‬
‫צדק מאחה יכול לעזור לנו להבין‬ ‫למה עשינו מה שעשינו.‬
‫הוא יכול לעזור לנו להרגיש‬ ‫את ההשלכות של מעשינו‬
‫על האנשים שאולי פגענו בהם. ב...‬
‫אני אוהבת מה שכתוב בעלון. את לא הפשע שלך.‬
‫נכון. אבל הפשע שלך הוא חלק ממך.‬
‫בקורס הזה נעבוד כדי לקבל אחריות על מעשינו.‬
‫כן, אז נבוא הנה ונרגיש רע עם עצמנו.‬
‫אפשר לקבל אחריות על משהו שעשית‬ ‫ולא להרגיש רע עם עצמך.‬
‫לפעמים אני עושה דברים שעושים לחברה שלי רע.‬
‫מה, למשל?‬ ‫-כל כך רע.‬
‫נניח ששכחתי את יום הולדתה,‬
‫כי לא ידעתי עליו בכלל,‬
‫והיא נראית לי בת-אלמוות,‬ ‫לא כמו בן אדם אמיתי עם יום הולדת.‬
‫אבל היא הרגישה רע בגלל זה.‬
‫ולא התכוונתי לגרום נזק, אבל כן גרמתי.‬
‫אני יכול לקבל על זה אחריות‬
‫וגם לסלוח לעצמי, כי כולנו מפשלים.‬
‫לכן אתה פה? כי פישלת?‬
‫כן, אתה לא מנהל הכלא‬ ‫שאיבד שליטה על כלא העוגיות?‬
‫אני כאן מפני שהיה לי‬ ‫מגוון של חוויות בליצ'פילד,‬
‫שאני מקווה שיאפשרו לי לסייע.‬
‫אבל כולנו במסע הזה יחד.‬
‫איך נוכל לצאת יחד למסע‬ ‫עם מישהי שפגעה בנו? בכוונה.‬
‫שנקראת בת'.‬
‫תיאורטית, אותה אישה צריכה לקבל את אשמתה‬
‫ולראות אם יש אפשרות פיצוי.‬
‫וזה המקום המושלם לעשות זאת.‬
‫אבל על זה נדבר יותר ב... בשבוע השישי.‬
‫כתוב פה שבשבוע השביעי‬ ‫נפגוש את הקורבנות שלנו.‬
‫הם יבואו הנה לביקור?‬
‫לא בכל מקרה זה אפשרי.‬
‫למשל, במקרה של בת'.‬
‫כי היא הרגה את הילדים שלה והם מתים.‬
‫בואו לא נקדים את המאוחר.‬
‫בואו נקרא על כמה מההבדלים‬ ‫בין צדק מאחה לצדק פלילי.‬
‫בעמוד שלוש בתיקייה.‬
‫מיס דוגט, את מוכנה להתחיל?‬
‫טוב.‬
‫"צדק פלילי נוקט גישה מענישה ואדברסירית..."‬
‫אני חושבת שזה "אדברסרית".‬
‫את חושבת? אולי כדאי שאת תקראי את זה.‬
‫"צדק פלילי נוקט גישה מענישה..."‬
‫יש חדש?‬ ‫-ניסיתי שוב. אין תשובה.‬
‫אני לא תופסת אותם בין הלימודים‬ ‫לכדורגל של חוליו ולפיזיותרפיה של בני.‬
‫אבל הם עובדים על זה.‬
‫וגם לורדס מתקשרת.‬
‫פלאקה מצאה את אמי?‬ ‫-כן, אבל...‬
‫אל תפתחי את החלון עד שאת מוכנה להגיש.‬
‫הן יתנפלו עלייך.‬
‫לא להתאסף. לכו אחורה.‬
‫מורלו לא פה. אנחנו צריכות עוד עזרה.‬ ‫הן עבדו איתי.‬
‫אתן לכן אחת. אבל הן לא יקבלו תשלום.‬
‫אני מבינה שהן לא רוצות לעבוד‬ ‫אם לא יוצא להן מזה משהו.‬
‫אופייני.‬
‫לכי את.‬ ‫-אני אלך.‬
‫על לא דבר.‬
‫איפה מורלו? ואל תגידי לי‬ ‫שהיא מעדיפה לנקות אסלות.‬
‫ג'ינג'ר אמרה שהיא במרפאה.‬ ‫שאלתי למה, והיא אמרה "בעיות אף".‬
‫שמעתי שהטיפול באף כואב מאוד. מסכנה.‬
‫לא. את חושבת על אף אוזן גרון.‬
‫היא אמרה "בעיות אף",‬ ‫כמו "אל תדחפי את האף".‬
‫שימי עין על העוף...‬
‫הי, את מגישה לי עכשיו?‬
‫כן. בשמחה אגיש לך משהו.‬
‫חזה!‬
‫מצאת אותה? את הגיבורה שלי!‬
‫את יודעת מה? הבטטה הזאת בטח באה מקנדה‬ ‫או אירלנד או מקום אחר, ולאף אחד לא אכפת.‬
‫אף אחד לא אומר, "תחזירו את הבטטה‬ ‫לקנדה, שם היא לא מכירה אף אחד,‬
‫כי אין לה תעודת לידה."‬
‫זה יהיה ממש טיפשי,‬
‫ובזבוז של בטטה חכמה, סקסית,‬ ‫מצחיקה וחברה טובה.‬
‫רגע.‬
‫אני הבטטה?‬
‫למה פיסת נייר כל כך חשובה?‬
‫למה זה מה שקובע שאת אמריקאית,‬
‫ולא, למשל, לדעת את כל המילים ל"טיק טוק"‬
‫או איך לעשות גוונים כך שתיראי סקסית‬ ‫ולא כמו זנזונת מניו ג'רזי?‬
‫אני לא יכולה לאבד אותך שוב.‬ ‫-לכי לחלון ותעזרי שם. קדימה.‬
‫מה קורה? תגידי לי.‬
‫לדברי אמך, נולדת בקולומביה.‬
‫יהיה קצת יותר קשה לשחרר אותך מכאן.‬
‫איך?‬
‫היא שיקרה לי?‬
‫אבל אף פעם לא חייתי במקום אחר.‬
‫כן, בטח שהיא שיקרה לי,‬
‫כי היא זונה שקרנית, אנוכית ומטומטמת.‬
‫אימא שלך ברחה ממצב נורא ואיום‬ ‫כדי לתת לך חיים טובים יותר.‬
‫לא משנה איזה טעויות היא עשתה,‬ ‫אני בטוחה שהיא חשבה על טובתך.‬
‫מה את יודעת על זה בכלל?‬
‫היי!‬
‫גמרת?‬ ‫-כן.‬
‫כל כך חם. חשבתי שנתפנק וניקח הביתה מונית.‬
‫כן! אפשר לנסוע במונית!‬
‫יופי. את לא צריכה ללכת הרבה בחום הזה.‬
‫את צודקת.‬
‫בואי נעצור במכון העיסוי התאילנדי‬ ‫ונקבל עיסוי גב.‬
‫מה קורה? זכית בלוטו?‬
‫לא, משהו יותר טוב.‬
‫צלמי אותי.‬
‫אני רוצה לזכור את היום הזה.‬
‫לצלם אותך?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫אבל אפשר לראות את השלט?‬
‫טוב?‬ ‫-טוב.‬
‫השלט הזה?‬ ‫-כן. איך זה?‬
‫תני לי רגע. בואי נראה.‬
‫תדאגי שהשלט יהיה בתמונה.‬ ‫-כן, צילמתי.‬
‫יופי! תודה.‬
‫נחשי מה.‬ ‫-מה?‬
‫זאת תהיה החנות שלי.‬
‫מר ג'ורג' רוצה לצאת לפנסיה,‬ ‫והוא הציע לי שותפות חלקית.‬
‫אז הוא ייתן לך חלק מהעסק שלו?‬ ‫אני לא מבינה.‬
‫לא, אני אקנה חצי עכשיו‬ ‫ובסוף אוכל לקנות את החצי השני.‬
‫אבל זה בטח עולה אלפי דולרים!‬
‫אין לך סכום כזה.‬
‫אשתמש במה שחסכתי,‬
‫והוא אמר שאת השאר אשלם בתשלומים.‬
‫חשבתי שחסכת את הכסף לדירה.‬
‫מה עם הבנות?‬
‫זה ייקח יותר זמן, אבל אוכל להרשות לעצמי‬ ‫דירה בשכונה טובה יותר. אל תיעלבי.‬
‫יש בשכונה שלי אנשים טובים. חרוצים.‬
‫אני יודעת, אני אחת מהם!‬ ‫אבל השכונה לא הכי טובה לילדות.‬
‫עכשיו אוכל להרשות לעצמי מקום‬ ‫בשכונה בטוחה עם בית ספר טוב.‬
‫זה לא יקרה מיד, גלוריה.‬
‫בעוד שנה. או שנתיים? שלוש? עוד כמה?‬
‫ילדות לא מבינות מה זה "שכונה בטוחה"‬ ‫או "בית ספר טוב".‬
‫הן רוצות את אימא שלהן.‬
‫מה הטעם באימא‬ ‫שלא יכולה לתת להן חיים טובים יותר?‬
‫חשבתי שתשמחי בשמחתי.‬
‫את יודעת מה? אל תחליטי כרגע.‬
‫למה לא?‬
‫מונית!‬
‫לורדס, למה לא? כי אני בהיריון?‬
‫כן, כי את בהיריון.‬
‫ומפני שבחרת עוד גבר שלא נשאר בסביבה‬
‫כדי לפרנס את ילדיו!‬ ‫-זאת אשמתי?‬
‫את באה?‬
‫את צריכה לתת מנוחה לרגליים.‬
‫אני אלך.‬
‫אני יודעת מה טוב בשבילי.‬
‫ולמשפחה שלי.‬
‫הלו?‬
‫הי, אשתי.‬
‫אלכס! איך את מתקשרת? הכול בסדר?‬
‫כן, הכול בסדר. אני בתא שלי.‬
‫אף אחד לא שומע אותי וקריץ' ישנה כמו מתה.‬
‫אז השגת טלפון?‬
‫כן, השגתי טלפון.‬
‫כי אני צריכה לדבר איתך בלי שמישהו יקשיב.‬
‫אלכס.‬
‫אני לא כועסת.‬
‫האמת היא שנורא דאגתי.‬
‫אבל אני בטוחה שמה שאני מדמיינת‬ ‫גרוע יותר מהמציאות.‬
‫יותר מלמכור הרואין בכפייה בשביל הלמן?‬
‫זאת בדיחה?‬ ‫-הלוואי.‬
‫אבל החדשות הטובות הן שהפסקתי.‬
‫טוב. זה נפלא שאת לא מוכרת הרואין.‬
‫מקאלו חילצה אותי מזה, אבל...‬
‫אני מוכרת מטענים בשבילה.‬
‫אז המצב עדיין חרא, אבל לפחות‬ ‫זה לא הרואין ולא בשביל הלמן.‬
‫וככה הרווחתי כסף לקנות טלפון‬
‫ולספר לך את הסיפור הכיפי הזה.‬
‫פייפר?‬
‫אני פה. אני רק מעכלת.‬
‫מצטערת. זה לא מה שרציתי.‬
‫אבל כדי שהיחסים האלה יצליחו,‬ ‫אנחנו צריכות לומר אמת.‬
‫כדי שהיחסים האלה יצליחו,‬ ‫את צריכה להשתחרר יום אחד.‬
‫אמרת שתסמכי עליי.‬
‫הייתי עושה את זה אם הייתה לי ברירה?‬
‫הלמן דחף לי הרואין לגרון.‬ ‫הייתי צריכה לבלוע אותו ואז לחרבן אותו.‬
‫את יודעת כמה זה מסוכן?‬
‫אז את לא יכולה לכעוס עליי.‬
‫אלכס, זה גרוע בהרבה‬ ‫ממה שדמיינתי. זאת תקיפה.‬
‫זאת התעללות, כפייה.‬
‫נוכל להגיש תלונה או דוח או...‬
‫הגשתי. לכן אני מוכרת בשביל מקאלו.‬
‫יש פה הרבה אנשים הגונים.‬
‫בטח יש משהו שנוכל לעשות.‬ ‫-אין.‬
‫את לא יכולה לעזור לי. רק רציתי לספר לך.‬
‫אני לא יודעת מה להגיד.‬
‫איך העבודה?‬
‫ממש עלובה.‬
‫רוצה לספר לי?‬
‫אבא לא מרשה לי לבקר אותך ביום שישי.‬
‫אוי, ביל. לשלוח מישהו להרביץ לו?‬
‫אני מצטערת שלא אוכל לבוא.‬
‫לפחות עכשיו נוכל לדבר.‬
‫כן.‬
‫לפחות זה.‬
‫זה לתעודת גמר. לא נרשמת.‬
‫אני יודעת. מבאס ללמוד.‬
‫איזה עוד תוכניות יש לך?‬
‫התוכנית היחידה שלא ניסית היא קרושה.‬
‫מתחילה בעוד חצי שעה בפלורידה.‬
‫אוף. כל הרעיון הוא לצאת מפלורידה.‬
‫באמת מבאס ללמוד.‬
‫נעים להכיר אותך, מיס...‬
‫טיפני.‬
‫זאת אומרת, דוגט.‬
‫תיכנסי, מיס טיפני דוגט,‬
‫בואי נדבר על למה מבאס ללמוד.‬
‫תקשיבו.‬
‫לימודים.‬
‫זאת הסיבה שכולנו פה, לא?‬
‫למה‬
‫כל כך מבאס ללמוד?‬
‫- שבע שעות מחורבנות מהחיים -‬
‫מישהי?‬
‫בטח שנאתן משהו, אחרת הייתן גומרות ללמוד.‬
‫שיעורי בית.‬
‫מבחנים.‬
‫אני דווקא אהבתי ללמוד,‬ ‫אבל הנסיבות הסוציו-אקונומיות שלי‬
‫הכתיבו שאנשור כדי להתפרנס, אז...‬
‫אני שמח שאת נמצאת פה איתנו.‬
‫מורים שחושבים שהם יותר טובים ממך.‬
‫אני מקווה שנשנה את זה.‬ ‫מורים שמדברים על שינוי.‬
‫את חדה, מיס דוגט.‬
‫אבל אני גם לא אוהבת קריאה,‬
‫מתמטיקה, מדעים, כתיבה, מחשבונים,‬ ‫את החריקה של הגיר,‬
‫ואני לא אוהבת את הריח‬ ‫של פיצה רטובה מעורבבת בצער.‬
‫תודה. עוד מישהי?‬
‫כלבות שחושבות שהן מגניבות.‬
‫אני אישית‬ ‫אהבתי את החלק הזה בלימודים, אבל...‬
‫בואו נדבר על המשפט הזה.‬
‫ככה אנשים מדברים.‬
‫- כלבות שחושבות שהן מגניבות -‬
‫נשמע טוב.‬
‫המשפט מוצלח, הוא מעביר את מחשבות הדובר.‬
‫אבל כדי לעבור את המבחנים,‬
‫עליכן להיות מיומנות‬ ‫בקריאה וכתיבה של אנגלית תקנית.‬
‫כלומר אנגלית לבנה.‬
‫יש הרבה לבנים שלא מיומנים באנגלית תקנית,‬
‫אבל האבחנה שלך נבונה.‬
‫מי יכולה לומר לי את הצורה הדקדוקית הנכונה‬ ‫למשפט הזה?‬
‫כלבות מזויפות שחושבות שהן מגניבות.‬
‫כלבות מזויפות אשר חושבות שהן מגניבות.‬
‫יופי. "כלבות מזויפות‬ ‫אשר חושבות שהן מגניבות." אבל...‬
‫הי. באת ללמוד? אף פעם לא מאוחר מדי.‬
‫אפשר לדבר איתך בחוץ?‬
‫...הן.‬
‫"הן",‬
‫לא "הם".‬ ‫-יופי.‬
‫הי. סליחה. לא אמרתי שאת זקנה.‬
‫לפעמים הפה והראש לא עובדים יחד כמו שצריך.‬
‫כאילו אני פגוע מוח או משהו...‬
‫שיט.‬
‫מהתחלה. מזמן לא ראיתי אותך.‬
‫אולי מפני שהייתי בבידוד הרבה זמן.‬
‫להגנתי, אמרת לי לא לבקר.‬
‫אני יודעת שאתה מבריח טלפונים.‬ ‫אני צריכה שתשיג לי טלפון.‬
‫לעזאזל. חשבתי שחזרת למוטב וכל זה.‬
‫תשיג לי טלפון או לא?‬
‫לגמרי.‬
‫כן. והיות שזאת את, אשיג לך חתיכת הנחה.‬
‫מה דעתך על 500 דולר?‬
‫אתה צודק. זה כאילו אתה פגוע מוח.‬
‫או בחינם. אפשר גם בחינם.‬
‫אני צריכה טלפון עם אינטרנט.‬ ‫לא הטלפונים המיושנים.‬
‫שלום.‬ ‫-גלוריה.‬
‫אימא, ברכות.‬ ‫-אלוהים יברך גם אותך.‬
‫הילדות מוכנות?‬
‫לקחתי חופשה מחר‬ ‫כדי לאסוף אותן בשדה התעופה.‬
‫גלוריה, אני לא יודעת‬ ‫איך לומר לך את זה, אבל...‬
‫הבנות החליטו שהן לא רוצות לנסוע.‬
‫מה קרה? הן פוחדות לטוס?‬
‫אני בטוחה שהן פוחדות‬ ‫שלא יהיו להן חברות חדשות.‬
‫אני יודעת שזה שינוי גדול.‬ ‫-לא...‬
‫זה יותר מזה.‬
‫טוב, תני לי לדבר עם ססי.‬
‫אם את מספיק גדולה להחליט על זה,‬
‫את מספיקה גדולה להגיד לה בעצמך.‬
‫הלו.‬
‫ססי? מה קרה?‬
‫את תאהבי להיות פה. את לא צריכה לפחד.‬
‫אני לא פוחדת.‬
‫אז מה העניין?‬
‫אני יודעת שזה לקח יותר זמן ממה שאמרתי.‬
‫אבל הכול יהיה בסדר.‬
‫ואני כבר מתה שאת ואלי‬ ‫תפגשו את אחיכן הקטן.‬
‫אנחנו לא באות, גלוריה.‬
‫אתן כן באות, ססי.‬
‫את לא מחליטה. אני אימא שלך.‬
‫ממתי?‬ ‫-מאז ומתמיד.‬
‫כל מה שעשיתי פה, עשיתי למענכן.‬
‫הייתי צריכה לעזוב אתכן‬ ‫כדי שיהיו לכן הזדמנויות.‬
‫ועכשיו...‬ ‫-לא היית צריכה לעזוב. בחרת לעזוב.‬
‫וזאת הבחירה שלי ושל אלנה.‬
‫אנחנו לא באות.‬
‫הגיע הזמן לנעול, גבירותיי. עברנו עוד יום.‬
‫גמרתי שני קרטונים לפני הזמן.‬
‫מה זה?‬ ‫-מה זה מה?‬
‫למה כל העטים שלי בפח?‬
‫זרקתי את אלה שלא עבדו.‬
‫בדקת אותם קודם?‬
‫ככה אני יודעת שהם לא עבדו.‬
‫כשמשהו לא עובד, זורקים אותו.‬ ‫-את לא יכולה לזרוק חצי מהם.‬
‫אני לא יכולה לזרוק עט שעולה 29 סנט‬ ‫ולא עובד?‬
‫כל כך נמאס לי שאומרים לי‬ ‫מה אני לא יכולה לעשות.‬
‫אני לא יכולה לדבר על החיים שלי.‬ ‫אסור לי לשתות אלכוהול.‬
‫אסור לי להיכנס לבר ולראות אחרים שותים.‬
‫אסור לי לצאת אחרי 23:00.‬
‫כנראה אסור לי להיות ליד תינוקות‬ ‫שאני לא קרובת משפחה שלהם.‬
‫אסור לי להקשיב למוזיקה.‬ ‫-את מתפרצת.‬
‫אסור לי להתפרץ. מה מותר לי לעשות?‬
‫תירגעי. אל תכעסי.‬
‫אסור לי לכעוס על אלכס. אסור לי לכעוס עליך.‬
‫אסור לי לאחר להשתין בכוס‬ ‫או שיאסרו אותי שוב.‬
‫אל תדאג. עכשיו 17:02. אני לא יוצאת מוקדם.‬
‫ידעתי שהיא בגמילה.‬
‫הי, מותק. מרגישה יותר טוב?‬
‫חסרת לנו אתמול במבצר רשות העקירה.‬
‫כן, זה רק כאב ראש. אני בסדר. בואי הנה.‬
‫היית מאמינה?‬
‫סטרלינג הקטן חוזר היום הביתה‬ ‫מטיפול נמרץ ילודים.‬ ‫איזה יופי. מזל טוב.‬
‫בקרוב הוא יהיה בגיל ההתבגרות‬
‫ואת תכבסי את הגרב שלתוכו הוא יאונן.‬
‫אני מכינה לו אינסטגרם,‬ ‫עכשיו שניתקו אותו מהצינורות.‬
‫מה לכתוב ליד התמונה הזאת?‬
‫"ביי-ביי, בייבי, כלבות!"‬
‫"צ'או, יונקים. נתראה בתגובות."‬
‫להוסיף קודם האשטאג?‬
‫תמיד יש האשטאג.‬ ‫-טוב.‬
‫חייבים האשטאג.‬
‫אולי תתפלאו, אבל פעם כעסתי מאוד.‬
‫ואז הייתה לי חוויית סף מוות. בת'.‬
‫זה לא משנה אם החוויה‬ ‫הייתה רוחנית או מידי אדם.‬
‫קלטתי שדברים דפוקים‬ ‫מובילים למשחקי קיקבול כיפיים,‬
‫שבהם אף אחד לא מת אם את מנסה להיות טובה.‬
‫תודה ששיתפת אותנו.‬
‫אני ממש שמחה שאני כאן.‬
‫ולא רק בגלל תוספת הזמן בחוץ.‬
‫כלומר...‬
‫אני לא יודעת אם הקורס הזה יעזור לי במשהו,‬
‫אבל קראתי באיזה עלון,‬
‫ש"אפשר לקחת מה שאתם רוצים‬ ‫ולהשאיר את היתר".‬
‫קצת כמו לגנוב מחנות, אבל בקטע טוב.‬
‫אני חושב שהקורס יכול לתרום‬
‫לכל אחת שמוכנה להתאמץ למען עצמה.‬
‫תיכנסי.‬
‫כל אחת תקרא מהפרק הבא בתורה.‬
‫ואני אתחיל.‬
‫"מהו פשע?‬
‫אנחנו יוצרים כללים שינחו את התנהגותנו‬
‫כדי לחיות בשלווה עם אנשים אחרים.‬
‫אבל לפעמים חיינו מתנגשים עם הכללים.‬
‫הכללים נראים שרירותיים ומגבילים.‬
‫לפעמים יש עימות‬
‫בין המציאות הרגשית הפנימית‬ ‫לבין דרישות החברה מאיתנו.‬
‫אנחנו פועלים באופן שמזיק לנו‬ ‫או לאחרים או לרכושם.‬
‫הפשע הוא נקודת שבירה.‬
‫לפעמים, אנחנו בצד אחד שלה כקורבן.‬
‫לפעמים, אנחנו בצד השני כעבריין.‬
‫הצדק אמור לתקן את השבר.‬
‫אבל לפעמים לא ברור איך לתקן אותו‬
‫והצדק נראה בלתי אפשרי."‬
‫"המדינה מבטיחה להגן על אנשים,‬
‫אבל המדינה היא מוסד שמורכב מאנשים."‬
‫- חירות למהגרים -‬
‫"אנשים שעלולים לטעות ולהיות משוחדים.‬
‫לכן, לפעמים המערכת‬ ‫שנועדה להגן עלינו נכשלת.‬
‫לפעמים, המערכת הגדולה יותר‬ ‫של גורל או נסיבות‬
‫מסבכת אותנו במצבים קשים."‬
‫- אלנה מנדוזה -‬
‫"אנחנו חייבים לקבל החלטות קשות‬ ‫שאחרים לא מבינים.‬
‫לפעמים, אנחנו האנשים‬
‫שלא מבינים למה מישהו עשה מה שעשה‬
‫או למה אנחנו משלמים את המחיר על מעשיהם.‬
‫לעיתים קרובות אנחנו לא יכולים‬ ‫להתמודד עם התוהו ובוהו בחיים."‬
‫- חיפוש: תינוק לבן חמוד שיער שחור -‬
‫"לעיתים קרובות אין דרך‬ ‫להתכונן לקראת זעזועי החיים.‬
‫אבל אם תמיד נתרחק‬ ‫מהדברים שקשה להתמודד איתם,‬
‫נגדיר את עצמנו‬ ‫באמצעות מה שאנחנו מתחמקים ממנו."‬
‫- פוסט חדש: יום החופש הראשון!‬ ‫#אין כמו בבית #תינוק מהמם -‬
‫"אף אחד לא נמלט מהחיים האלה‬ ‫בלי לחוות כאב או עוול.‬
‫ואנשים מסוימים סובלים יותר מאחרים.‬
‫לפעמים מרגישים שאין מוצא.‬
‫שאין תקווה, כאילו לאף אחד לא אכפת.‬
‫איך נשליט צדק בעולם לא הוגן?‬
‫מה נעשה כשנגיע לשלב‬ ‫שבו אנחנו לא יודעים מה לעשות?‬
‫אין תשובה קלה.‬
‫עונש הוא לא התשובה. כניעה היא לא התשובה.‬
‫עלינו למצוא תשובות משלנו,‬
‫ולפעמים זה נראה מעל לכוחותינו.‬
‫אבל קודם כול אנחנו רק צריכים לנסות."‬