Jag ser fram emot att se hur mitt livs kärlek ser ut.
Det är som ett barn som öppnar sina julklappar
och får sin favoritleksak. Det är bättre än det.
Jag vill se hans ansikte, hans ögon och läppar, kanske kyssa dem,
kanske inte. Vi får se.
Jag tror att det kommer att slå gnistor när vi ser varandra.
Irina är lite nervös. Hon har ingen aning om hur jag ser ut.
Och jag har medvetet inte sagt nåt om det.
Hon vet inte hur lång jag är eller vilken hårfärg eller hudfärg jag har.
Jag tror inte att det spelar nån roll.
-Hej! -Hej.
-Kul att se dig. -Vad trevligt att äntligen ses.
-Ska vi sitta? -Ja.
Herregud.
-Det är så konstigt. -Ja, ganska skumt.
Ser jag ut som du hade trott?
-Du ser ut precis som jag hade trott. -Menar du det?
-Fast längre. -Är jag längre?
Det är faktiskt en fördel.
Jag gillar långa tjejer.
-Ser jag ut som du hade trott? -Jag hade ingen bild av hur du såg ut.
Du har en väldigt tom blick. Du ser ut så här…
Har jag?
-Jag försöker ta in allt. -Jag också.
Jag vet inte varför, men du ser ut som en seriefigur.
Jag vet.
Du måste blinka!
-Jag blinkar. -Nej. Du ser ut så här.
Jag blinkar.
-Jag ska inte stirra. -Det är läskigt.
Jag ska blinka mer.
Så…
Det här blir nog en överraskning.
Vänta. Den är så vacker.
-Irina. -Ja.
Jag har träffat nån som har ett av de vackraste hjärtan
jag nånsin sett.
Jag vet vem du är innerst inne,
och jag vet att du bryr dig om andra.
Det är därför jag vill tillbringa livet med dig.
-Vill du gifta dig med mig? -Ja.
-Har du valt den här? -Ja.
Den är fantastisk.
Jag är väldigt kräsen när det gäller ringar.
Jag sa inget innan du gav mig en.
Vadå? Jag är kräsen, men den här är så otrolig…
Vill du ha en kyss?
Bara en kram just nu.
Det är så mycket nu.
Men tack.
Jag är chockad. Jag hade ingen aning om hur Zack ser ut.
Det tar nog tid att vänja sig. Jag trodde att han skulle se mer normal ut.
Jag älskar fortfarande Irina.
Jag ville se henne i ögonen, men hon var nog inte redo
för intensiv ögonkontakt. Hon sa att jag ser ut som en seriefigur.
Jag vet inte om det var en komplimang.
Jag tror att det skulle vara det?
-Det här blir kul. -Jag hoppas det.
-Det blir ett galet äventyr. -Ja, jag tror det.
Om du kanske kan blinka lite mer…
Sluta retas för det.
-Du stirrar på mig. -Jag vet.
Det är läskigt.
-Du är läskig. -Jag skojar bara.
Fem par blev kära och förlovade sig i blindo.
-Hej! -Hej.
Herregud!
TIFFANY OCH BRETT
Efter att äntligen ha fått se varandra, åker de till Mexiko för att se
om den fysiska kopplingen är lika stark som känslorna.
Första testet. Kan du bära 135 kg bagage?
Tack.
-Du och dina 97 väskor. -Tur att du bara har en ryggsäck.
Åh, nej.
-Jag fixar det. -Oj.
Jag älskar att ha en man för sånt här.
Bara för sånt.
-Okej, nu går vi. -Ja!
-Vänta, jag ska… Jag fixar det. -Okej.
Har du fler väskor än jag, Brett?
Välkomna till TRS Hotel.
-Tack. -Åh, vilken bris.
Fram till nu är det bara insidan som har räknats.
Det här är så fint.
FRAMTIDA FRU
-Ja! -Jösses.
-Ser jag okej ut? -Du är jättesnygg.
-Tack. -Du är fin.
Kommer utseende eller osäkerhet bli för mycket att hantera?
Det är så fint.
Vi kommer definitivt att ligga i hammocken.
Bröllopet går av stapeln om fyra veckor.
Och nu ställs deras kärlek på prov.
Räcker det med kärlek?
Herregud, jag älskar det.
Vet du vad jag har skrattat åt? När vi sågs. Jag kan inte släppa det.
-Vi var så… -Det var perfekt.
Jag kramade dig och du liksom… Och jag sa: "Är du okej?"
-"Vem är det där?" -Jaså? Kände du bara "nej"?
-Forskare. -Ja, okej.
Jag ser nog inte ut som en forskare.
-När vi får umgås mer… -Ja.
…kan jag para ihop det jag vet om dig med dig.
Ja. Jag får säga allt igen.
Ja. Jag får blunda. "Paul?"
Jag har gjort det. Jag spelade upp din röst med slutna ögon.
"Det där låter som…"
-Jag känner henne. -Det låter vettigt.
Under hela experimentet hoppade man över
alla de konstiga sakerna med att dejta.
-Ja. Formaliteter och sånt. -Ja.
Eller typ: "Pratar vi fortfarande med andra?"
Vi gjorde det ett tag.
-"Är du färdig nångång?" -Du var arg.
Jag hade ju också andra, men jag var färdig.
-Jag är tacksam över att vara här med dig. -Jag också.
-Det är så spännande. -Jaså?
-Jag kan inte dölja det. -Samma här.
-Oj. -Kära nån. Det här är…
Det är jättefint.
Underbart.
Vad ska hända i den här poolen?
Jag har aldrig känt så här förut. Aldrig nånsin.
Jag fattar inte att det händer mig. Jag fattar inte att det händer oss.
Det är fantastiskt.
Jag vill minnas det här för evigt.
Vad trodde du? Att jag skulle vara längre, kortare?
Du är precis som jag trodde.
-Jaså? -Vad gäller längden.
-Okej. Du har… -Du verkade…
"Nu ser jag fram emot att åka till Mexiko."
Gjorde du inte det innan?
Gjorde du inte? Trodde du att jag var ful?
Jag sa inte så. Jag såg hela tiden fram emot Mexiko.
Och ännu mer nu. Kom igen.
Det blev precis vad jag behövde. Därför älskar jag dig.
Jag älskar dig.
Du kommer att få mitt smink på dig under den här resan.
Under hela resan. Antagligen under resten av livet.
Vad har vi här? Rödvinsreduktion? Spenat och karamelliserad lök, tror jag.
Är det ditt? För det har…
-Förlåt. Det var äckligt. -Jäklar. Ja.
Jag har druckit ur ditt.
Fysiskt sett… Om jag såg honom skulle jag nog ha svajpat
för jag har alltid valt killar över 1,95 med tatueringar på halsen,
fade-frisyr, basketspelare, vältränad, lång
och Marshall är motsatsen till det.
Du ödslade ingen tid.
-Jag kan tugga på servetten sen. -Ja, gör det.
Men det här har visat att det finns mer än utseende.
Att vara med honom är djupare än så.
Höll jag måttet när du såg mig?
-Ja, för fan. -Jaså?
Du är definitivt en kvinna som jag skulle ha dragits till
ute i dejtingvärlden.
Och det gör det ännu finare att vi klickade.
-Djupare än bara det fysiska. -Vi gjorde rätt.
Vill du vänta…
…med intimitet till efter altaret?
Varför?
-Jag frågar bara. Ja eller nej? -Nej!
Köper man en bil så provkör man ju först.
Tack för att du planerade den här fina dejten.
-Det var så lite. -Du gillar mig, va?
-Ja. -Färdig?
-Ja. -Nästan. Jag ska äta upp det sista.
Tack så mycket.
Zack måste äta upp varenda smula, så…
Tack.
Jag gillar tallrikarna.
-Tack. -Ja, tack.
Vilken seriefigur påminner jag om?
Det är nåt mellan…
Nån fiktiv karaktär.
-Okej. -Ögonen. Det här…
Ja. Alltså…
-Påminner jag om nån? -Alla seriefigurer är säkert…
Du är lite lik Megan Fox. Har nån sagt det förut?
-Nej, det har jag aldrig hört. -Inte? Har ingen sagt det?
-Tack. -Vad är det här?
Cheesecake? Mums.
-Tack så mycket. -Varsågod.
Vi pratade ju om namn förut.
-På våra barn? -Ja.
-Jag… -Vad sägs om Godfrey?
-Usch! -Godric?
Nej.
Zion eller Gid…
-Zion? -Jag gillar Gideon.
Jag gillar unika namn.
Jag också. Vet du vad som är riktigt unikt?
-Nej? -Goliath.
Har du hört det förut?
Jag var nervös efter vårt möte. Jag såg inte den jag hade pratat med i kapslarna,
men det är kul att få se dig.
Den du är inuti…på utsidan.
Det finns en viss tveksamhet. Till exempel kring sex innan äktenskapet,
men jag vill att vi respekterar varandra som om vi var vänner.
Du respekterar mig och bryr dig om mig, och respekterar mina gränser
istället för att utmana dem eller irritera dig på dem.
Du är mer: "Vi gör det tillsammans," så det blir ett lagspel, inte en kamp.
"Det här är nåt som vi vill göra." Förstår du?
-Ja. -Tack för det.
Jag är glad att jag fann dig.
Ja, vilken tur du har.
Vilken tur vi… Jag skojar bara.
Jag gillar att du säger "vi".
-När då? -När du pratar om oss.
Oss. Vi.
Det är vad vi är nu.
-Är det en gecko? En fågel? -Det är en tvättbjörn.
Nej!
-Den är borta. -Den var stor, va? Enorm.
Det är bäst att den håller sig undan. Bäst för den.
Titta på allt grönt här.
Du måste vänja dig vid att nåt kommer fram och säger hej.
-Jag har en man som skyddar mig. -Jag tar hand om dig.
Efter att ha pratat med dig i kapslarna,
och hört din röst och vissa saker som du sa,
så kände jag att jag hade en bild av dig, inte hur du såg ut,
utan en bild av din energi
i verkligheten.
Som att jag visste att du har ett vackert leende, vilket du har.
Och att du har en ärlig,
äkta, kärleksfull, genuin
positiv kraft.
Och att alla runt omkring dig är lyckligare tack vare dig.
Och sen träffades vi, och jag tänkte: "Hon är precis den jag trodde."
Wow.
Förlåt, men jag är mållös.
Tack.
Du är perfekt. Du är perfekt för mig.
-Okej? -Tack.
Tack. Och du är perfekt för mig.
-Vill du bada? -Absolut.
Jag vill inte att du ska känna dig pressad men jag har en baddräkt åt dig.
Va?
Okej.
Herregud.
Brett är så ödmjuk och sexig.
Han bryr sig verkligen om mig.
-Jag gjorde ett bra val. -Ja.
Han är perfekt för mig.
Ja.
Jag ska ta ut alla mina kläder och lägga dem på golvet. Är det okej?
Då slipper det bli kaos varje gång du packar upp.
Ibland måste man gilla kaoset.
Hur känns det att tillbringa din första natt med mig?
Är du nervös, Paul?
Nej, det känns rätt. Jag har velat göra det
sen ungefär dag två.
-Jaså? -Eller dag tre.
Ja. Dag tre och en halv…
Jag visste nog inte ens vad du hette då. Skojar bara.
Det blir kul att se hur du sover. Ska du sparka mig hela natten?
Ja, jag är faktiskt en sparkare, och så knycker jag täcket.
Jag säger bara att det jag gör i sömnen tar jag inget ansvar för.
Åh, Paul.
Det är väl så man gör?
Paul!
Kolla på alla fjädrarna. Bort med er.
-Herregud! Se på oss! -De kittlas.
Pauls töntighet är jättegullig.
Den är attraktiv. Det är det jag gillar.
Det känns så skumt att ha en sån stark anknytning
till nån som jag tittar på för första gången.
Förut skulle han inte ha varit nån jag sprang efter,
men att ha honom framför mig, och att han är den jag känner…
Han är jättesnygg.
När jag ser på dig känns det overkligt att vara här och nu.
Som nåt jag drömt om alldeles för länge.
Det känns fortfarande som en dröm.
-Vad gulligt. -Det är sant.
Tack.
Ralphie!
-Tror du att han vill sova med oss? -Ja.
Han får vara mellan oss.
-Du snarkar väl inte? -Det visar sig.
-Jag tror inte det. -Jag är rädd.
Herregud.
-Vad tänker du på? -Att du är en dårpippi.
-Jag är en dårpippi. -Dårpippi.
Jag tänkte samma sak.
En kyss på pannan? Försiktigt.
Titta på månen, älskling.
-Ser du den? -Ja.
Månen är stor ikväll.
Du är så kall.
Ibland när hon går iväg kommer jag på mig själv med att tänka:
"Det där är min fästmö!" Fattar du?
Att se hur
en känslomässig anknytning kan påskynda en fysisk anknytning…
Det har varit helt otroligt.
-Äntligen får vi sova tillsammans. -Ja, tänka sig.
-Gillar du att sova sammanflätade, eller… -Japp.
-Sammanflätade. -Jag förstår.
Om vi kommer ifrån varandra så vaknar jag mitt i natten och hittar dig.
-Jaså? -Ja.
-Okej? -Okej.
Vad mer vill du att jag ska veta om dig?
-Jag har en bebisfilt. -En bebisfilt?
Jag sover fortfarande med den.
-Tog du med den? -Ja.
Den är gammal och sliten, för den är över 30 år gammal.
-Vet du vad den heter? -Filtis?
-Den heter Baba. -Baba? Okej, får jag se Baba?
Det här är Baba.
-Baba. -Nej!
Vi gillar Baba.
Ja.
Baba kanske får gå i pension.
Alltså…
Du pensionerar Baba när du själv vill.
Baba kan vara kvar.
Jag älskar dig så mycket.
Tack.
Okej.
-Du måste trycka hårdare. -Den kommer ändå.
Okej, nu då.
Kom upp på mig.
-Jag ville inte göra en stor grej av den. -Den är fin.
27 DAGAR TILL BRÖLLOP
Vad hände precis?
Ingenting.
En hel del… Hördu, håll kameran här uppe.
Förlåt.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
Att vara intim med Kwame igår kväll, överträffade alla förväntningar.
Och jag som hela tiden tänkte: "Tänk om jag inte blir attraherad?"
Jag har aldrig känt en sån attraktion förut.
Den började inte fysiskt.
Det är inget ragg eller engångsligg. Det är ingen som
bara kommer över för sex. Det här var älskog.
Hundra procent.
Det sätter tonen för resten av vårt liv. Och det är bra.
God morgon.
-Jag gillade att prata igår kväll. -Ja, det var roligt att prata.
Ja.
Ett av våra samtalsämnen igår kväll
var att jag tycker att hon är snyggare med smink. Eller utan smink.
När du sa att du snurrar runt på natten, trodde jag att du skulle vara en tornado.
Ärligt talat så gick det bättre än jag trott.
-Jag får ofta höra det. -Inte det.
Inte när Ralph håller oss kyska.
När jag såg Zack i morse var min första tanke:
"Hur hamnade du i min säng?"
Kändes det konstigt att vakna bredvid mig?
Nej.
För en bråkdels sekund tänkte jag: "Åh, nej. Inte igen."
-"Inte igen"? -Inte det här igen.
Det är galet. Igår kändes det
som att vi gick från noll tillbaka till där vi var på slutet.
Jag kom inte ända dit, men jag är förvånad över hur bekväm
jag känner mig med dig.
-Med tanke på… -Det känns som att vi är bästisar.
Bra saker tar tid.
God morgon du med.
Snarkar jag?
-Nej. -Okej.
Bra, då är vi förbi det hindret.
-Jag skulle inte veta. -Du snarkade inte.
-Du pratade lite i sömnen, men… -Gjorde jag?
Ja, du sa mitt namn.
-Du sa: "Åh, Tiffany." -Du ljuger.
"Åh, Tiffany. Du är bäst."
Jag skulle kunna säga så.
För du är bäst.
Tack.
-God morgon! -God morgon. Har du sovit gott?
Ja. Har du?
-Jag sov som en stock. -Jag vet.
Jag ska inte ljuga. Jag ville ha sex, men jag är glad att vi inte hade det.
Jag kan inte förneka det…
-Ja. -Det var nog rätt.
-Jag håller med. -Ja.
Förut har jag dragits mer till hippietjejer.
Jag vill inte säga häxaktiga, men tjejer som alltid
har nåt hopkok på gång?
Jag vet inte hur jag ska beskriva det. Typ… Kombucha och örter.
De har en örtagård och kläder som matchar det.
Du vet, gamla jeans med färgfläckar från olika projekt,
och Micah är inte sån.
Micah är en otrolig person. Det är annorlunda. Svårt att…
Svårt att jämföra.
Jag kan övertänka saker rätt snabbt.
Att kasta oss in i nästa kapitel
är nåt som borde ske enkelt och naturligt, när det är dags.
Ta av dig byxorna.
Irina, inte innan bröllopet.
Herre…
Eller hur?
Det här ingår i experimentet.
Det ingår i din make-ansökan.
-Går intervjun bra? -Den går bra hittills.
Okej. Vi får se.
Nu åker vi.
Jag vill bara gasa.
Gör inte det, jag vill inte få problem. Vi är inte i USA.
-Var försiktig om nån kör om. -Jag håller en billängds avstånd.
Du bryr dig om mig!
Det här är så fint.
Vår känslomässiga och fysiska anknytning,
såväl som vår intellektuella anknytning
är väldigt intensiv.
Jag känner den. Den virvlar runt mig.
Vi är så starkt sammankopplade att det kommer att vara för evigt.
-Hurra! Okej. -Ja.
Skål för mig, och bara mig.
-Och dig. -Okej.
-Skål för oss. -Skål för oss.
Det känns konstigt att tänka på…
Vi träffades för några dagar sen
och ändå känns det som att vi har känt varandra jämt.
Jag känner dig.
-Ja. -Du är en riktig man.
Ingen skummis, och ingen tönt på gatan.
Jag är inte orolig för dig. Inte alls.
Jag oroar mig för mig.
Allt kan förändras när jag åker hem.
Jag kan bli som jag var, och det vill jag inte. Du förtjänar inte det.
Det ordnar sig.
-Jag är inte orolig. -Jag hoppas det.
-Du övertänker. -Jag övertänker jämt.
-Jag vill inte stöta bort dig. -Det gör du inte.
Det gör du inte. Ingen är perfekt.
Vi måste hjälpa varandra att se förbi det som inte är perfekt.
Kom ihåg vad du brukade säga. Var snäll mot dig själv.
-Jag vet. -Och du sa till mig att förlåta mig själv.
Det blir bra.
Du är vad jag behöver.
Och vad jag vill ha, såklart, men verkligen vad jag behöver.
Jag har aldrig fått det tillbaka. Nån som har brytt sig så.
Du är min tjej.
På riktigt?
-På riktigt? -Titta på din hand.
Jag har varit den som drar när det blir jobbigt. Jag gör inte om det.
Se på mig. Jag gör inte om det.
Du får dras med mig.
Jag menar allvar.
Jag gör inte om det.
-Jag skulle kyssa dig, men jag äter räkor. -Tyst med dig.
Du är gullig, älskling.
Sluta. Kommer det att bli ett problem att du älskar att sjunga?
-Och jag inte tål det. -Du får stå ut.
-Jag kan inte. -Jodå.
Nej, det går inte.
"Varför funkade det inte?" "Det var nog sjungandet."
-"Han slutade aldrig sjunga." -"Han var perfekt.
Men hans röst. Jag tålde den inte."
Här, ligg på min arm.
Jag säger det inte, men ibland ser jag på dig och tänker: "Han är så söt."
Jag analyserar ditt ansikte och tänker: "Zack? Är det du?"
Du har ett… Ja. Ditt ansikte, din kropp, hur du rör dig.
Jag märker sånt.
Att vi tar det långsamt…
Det gör varje ögonblick meningsfullt.
Jag kom inte hit för att hitta ett ragg eller en snygging.
-Det var inte målet. -Bra att veta.
Jag kom hit… Alltså, jag fick ju en snygging, men…
Jag ville träffa nån
som jag kan se mig själv tillbringa resten av livet med.
-Gillar du mig? -Ja.
Du är kär i mig. Jag skojar bara.
Det är skumt. Nästan som att jag har friat.
-Det här är den bästa dejten nånsin. -Ja, definitivt den bästa.
Nej. Jag vill inte göra det.
Idag var en bra dag.
-Idag var en bra dag. -Ja.
Jag är tillbaka i huset efter att ha utforskat stan med min älskling.
Jag är känslosam.
Jag tänker på mitt hem, mina människor. Mitt jobb.
Äkta hängivenhet för mig är att älska min familj
trots att den inte är perfekt.
Och jag är rädd att förlora honom. Att jag ska stöta bort honom.
Vill du ha vatten?
Okej, jag hämtar…
Kom hit.
Det är okej.
Ge mig ett ögonblick.
-Det blev jobbigt. -Jag fattar.
Saker hemifrån smög sig på.
-Jag fattar. -Det blir så ibland.
Har du haft en bra dag?
-En toppendag. -Bra.
En sån där dag som är…
…mysig.
Okej, älskling.
Sätt in den i kylen igen.
-Jack. -Va?
Jag finns här för dig.
Jag vet.
Vad kan jag göra för att ta oss tillbaka till där vi var innan?
Innan hemma kom in i bilden?
Hemma kommer alltid att finnas med.
Det här, just nu, är bara
tillfälligt.
Jag måste tillbaka till skiten.
Vi har pratat om det.
Jag finns där.
Jag måste tillbaka till skiten.
Du åker inte tillbaka ensam.
Visst vet du det?
Det här är på riktigt.
Jag vet.
Jag har så många att ta hand om.
Jag vet att du är stark.
Du behöver inte göra det ensam.
Jag är bara trött. Det är allt.
Jag vet.
Ska du sova med Ralph inatt?
Ska du sova utomhus inatt?
-Jag sover inte ute. -Varför inte? Det är fint.
Jag tänker inte bli myggbiten.
Det är alldeles för mycket.
-För mycket? -Det gick så fort.
-Du är barnslig. -Du måste slappna av.
Jag är nyfiken. När det gäller det fysiska
ser du det som ett problem, men det känns som att du vill det.
Vanligtvis när jag har förhållanden,
är det enklare. Jag är en väldigt kramig person,
men med dig tar det längre tid att bygga upp det och att bli bekväm.
Varför är det så?
Jag vet inte.
Du är min fästman, den som jag förhoppningsvis ska gifta mig med.
Om du sa: "Irina, det känns olustigt när du rör vid mig,"
skulle jag tänka: "Vad i…?"
Jag vet inte om jag skulle kunna vara med dig.
Du var väldigt kärleksfull i kapslarna.
Men sen vi har kommit ut i verkligheten,
har jag märkt att du tvekar att uttrycka det.
Du stöter ofta bort mig med skämt.
Kanske för att jag inte såg dig. Jag klickade med din röst.
Nu är det ett ansikte och en kropp.
Ett av skälen till att det blev du…
-Jag var så kärleksfull. -Ja. Jag tror att du övertänker det.
-Jag tror… -Ja, det är sant.
Du tänker på vad som ska hända vid altaret, och du är lite rädd för det.
-Jag tror att du redan… -Ja.
-Du har redan bestämt… -Bestämt mig?
-Ja. -Men det är skumt…
Det är därför du drar dig undan.
Du har redan bestämt att det inte kommer att funka.
-Du skulle få åka om det var så. -Jag säger bara…
Men jag inser att jag är rädd. Jag är rädd att visa kärlek.
Varje gång du säger: "Du är så vacker,"
istället för att säga "Hej, snygging!" känner jag… Och så flyr jag.
Ja, precis så gör du.
Jag kanske är osäker
på mitt utseende eller nåt. Eller så tror jag inte att du är ärlig.
Och då känns det obekvämt.
Är det nån jag kan lita på så är det dig.
Du är snäll och du tycker om mig för mitt hjärta, inte mitt utseende.
Det kanske bara tar tid.
Det kanske är så nytt att vara tillsammans fysiskt,
att se varandra och lägga till det till förhållandet…
Det kanske är… Jag vet inte.
I kapslarna avskydde du att inte ha kontroll.
Du hatade när du inte hade koll.
När du skulle välja? Såklart. Du pratade med mig och Bliss.
Jag säger bara att du inte gillar den maktdynamiken.
Och jag tror att maktdynamiken är viktig för dig i ett förhållande.
Du gillar att känna att du har kontroll.
-Jag känner inte att jag inte har det. -Det är det jag menar.
Det låter hårt att säga,
men det känns som att du försöker hitta problem med mig.
Det gör jag inte.
Mitt val att inte visa kärlek är mitt sätt att ha kontroll?
-Kanske. -Men utan det roliga.
-Jag gillar att visa kärlek. -Du har inte gjort det.
Jag vet. Och det sårar dig, det är därför du säger det.
Nej. Jag försöker bara förstå dig.
Ja.
Vad?
Ralph får kärlek.
Upp och hoppa!
-Det här är Zack i hans naturliga miljö. -Oj! Jäklar!
Väckte jag dig? Är jag en bra sängkamrat?
-Du är bra. -Bra.
-Du var inte så kramig. -Inte?
Jag försökte hålla en tå på dig. Lillfingret.
Okej, Paul.
-Du är skitsnygg på bild. -Tack.
Ny utsikt. Jag har inte sett det här. Jag tänker: "Vänta lite."
Igår kväll hade vi en tvättbjörn i lägenheten.
Han åt lite frukt och choklad.
Sensmoralen är: Stäng alltid dörrarna, och lås dem.
Vill du bänka mig? Du kan säkert göra det.
-Jag vet inte… -Vi borde gå på paryoga.
-Jobbigt att träna i hettan. -Ja, lite.
Jag vet.
Jag gillar det.
Jag är svettig.
-Hur känns det? -Jag mår bra.
-Jag har duschat, och mår bättre. -Ja.
Det var jobbigt igår kväll.
Jag gör mitt bästa för min familj,
och…
Jag har inte så mycket egentid, så…
…det är jobbigt.
Jag är glad att du fanns där för mig.
Det var precis vad jag behövde.
Det blir så för alla ibland. Alla upplever nog stunder
då vi tänker på saker som vi ska tillbaka till,
men det är viktigt att vara här och nu, och vi…
Vi löser problemen när de dyker upp.
Du är väldigt stark. Vet du det?
-Jag försöker. -Du bär på mycket.
-Det kommer aldrig att bli så igen. -Men det är okej.
-Nej. -Det är mänskligt.
-Okej. -Vi är bara människor.
Det han gjorde igår var kärlek.
Äkta kärlek. Ingen man skulle ha gjort det för nån han inte älskade.
Och han älskar mig.
-Har jag sagt hur snygg du är idag? -Jösses.
-Nu har du sagt det. -Jag finns här. Glöm aldrig det.
Tack, älskling.
Vi trodde nog båda att det skulle bli bra, men så här bra?
Jag vet inte.
Finns det nåt som du oroar dig för
att jag ska få veta, eller hur våra liv ska passa ihop?
Jag ska inte ljuga, jag är nervös för
att åka hem och klura ut hur vi ska få ihop det.
Jag är nervös för resten av den här semestern.
-Hur bra det än känns… -…är det mycket som är nytt.
-Mycket. -Ja, jag vet.
Är du nervös för att träffa de andra?
-Hur blir det? -Det blir spännande.
-Jaså? -Alla är nog nyfikna.
-Ja. -På hur alla ser ut.
-Vilka andra par som är här. -Ja.
Deras dynamik.
Självklart,
bryr jag mig inte om nån annan här.
-Inte jag heller. -Punkt slut.
Men jag vill också vara helt ärlig. Jag är nyfiken på vem hon är.
Självklart. Det är naturligt.
Så… Hur skulle det kännas
om jag pratade med Micah?
-Skulle det vara okej? -Ja.
Jag är nöjd där jag är.
Jag gjorde rätt val.
-Jag också. -Eller hur?
Det är viktigt att vi är säkra.
Oavsett hur djupa relationerna blev,
så tog de slut.
Och vi tog oss hela vägen hit. Det är det enda som räknas.
-Definitivt. -Ja.
Vi pratade ju om
att båda var nervösa innan vi skulle bli intima.
Ja.
Du studsade omkring i rummet och jag undrade varför du dröjde.
Kom igen!
-Det var nerverna. -Vad tänkte du på?
Som jag sa, vi har ju haft en galen kemi hela tiden.
Men när man sätter ihop allt…
Jag vet inte hur du tänkte, men jag sätter ribban väldigt högt.
-Okej? -Ja.
Och jag hoppades att det skulle leva upp till våra förhoppningar.
Gjorde det?
-Det skulle jag säga. -Jag håller med.
Hundra procent. Tusen miljarder…
Det känns till och med intimt att se dig i ögonen.
Ja, det är galet att sätta ihop rösten med ditt ansikte och din kropp.
-Med den du är. -Ja.
Och bara det att vi har varit åtskilda längre än vi varit tillsammans hittills.
Men det känns ändå naturligt.
-Eller hur? -Ja.
Jag fortsätter att be: "Låt det inte vara för bra för att vara sant."
Ja.
Låt det vara så här bra, och sant. Det är det enda jag vill.
Du är allt jag nånsin önskat.
Jäklar.
Vad fint.
Jag menar allvar. På riktigt.
Du är allt jag önskat.
-Ja, sir! -Hej!
-Hej, Chels. Hur är läget? -Hej. Jag har saknat dig.
-Kom hit. Hur är det? -Läget? Hur går det?
-Det här är Marshall. -Hej.
-Hej, Chelsea. -Jag är Jackie. Trevligt att träffas.
-Jag hör Chelsea. -Hej!
Hej!
-Han är ju snygg. -Herregud! Jag tror jag dör!
-Han är het! -Jag sa ju det.
-Herregud! -Hej!
-Läget, Tiff? -Marshall! Herregud! Jag är så glad…
Marshall påminner om Fresh Prince of Bel Air, Will Smith.
-Vänta! -Herregud!
Vänta!
Läget!
Hej hörni! Jag är Irina.
-Kwame. Trevligt. -Detsamma.
Hur är läget?
Hej!
Hallå, mina damer!
Läget?
-Hej! -Hur är det?
Hej, Paul! Vad kul att träffas!
-Jag är Tiffany. -Okej, trevligt.
-Micah? -Ja. Trevligt att träffas.
-Hej… -Hej, Micah.
Kwame!
Herregud! Hej!
Kwame är jättesnygg,
och precis lika underbar som jag hade föreställt mig.
-Skål! -Skål!
Jag och Micah hade nåt som var så långt bortom utseende.
Micah kunde ha varit den märkligaste varelsen på jorden.
Jag skulle ändå ha varit betagen av hennes närvaro.
Hon är jättevacker. Jag dras till henne.
Jag är attraherad av henne. Förlåt.
Det var galet att få de första nätterna tillsammans.
Eller hur? Det är min fästmö, för tusan! Och vi har precis träffats.
-Ja. -Typ…
Det är verkligen ett experiment.
-Ja. -Men det känns jättebra.
Det är enkelt. Enkelt.
-Som det ska vara. -Ja, enkelt.
-Eller så hoppas man på det. -Ja.
Det jag säger är att vi kan sätta…
Jäklar!
Han flinar!
-Första försöket! -Herregud.
-Från öra till öra. -Jag menar…
-Hon är otrolig. -Jackie?
På alla sätt. Titta bara, hon strålar.
-Vacker. -Ja, sir.
Ingen pinsamhet. Inget sånt. Som om vi varit tillsammans i åratal.
-Har ni gjort det? -Nej.
Inte jag och Paul.
-Jäklar! -Jag är helt slutkörd!
-Slutkörd! -Det är så jag vill ha det. För alltid.
Härligt.
Jag är inte förvånad. Jag anade det.
Hon är väldigt fysisk.
Hur är sexet?
-Vi har inte haft sex än. -Va?
Jag har mens.
Och jag ville inte att det skulle vara den första upplevelsen.
Men det betyder inte att jag inte kan tillfredsställa honom, så…
-Jag är nöjd. -Okej.
-Skål för våra män. -Och för oss.
Vi har gjort det bra. Skål.
Kan jag få tequila med ginger ale?
Det är så konstigt att få ett ansikte till rösten. Jättekonstigt!
-Men det är så kul att träffas. -Ja, detsamma.
Det är lustigt, för nu när jag ser dig…
Paul och jag… Jag älskar honom men hade svårt att få ihop det.
Men med dig passar det perfekt.
Jag tänkte precis på det. Med oss två kändes det tidigt,
som att det bara small till.
Det är ovanligt att jag får sån kontakt med nån.
Så det var…
Det var märkligt. Men du vet…
-Hur går det nu då? Bra? -Ja, det är toppen.
Bra.
Jag bryr mig verkligen om dig och den koppling vi fick…
Jag tänker på dig och önskar dig allt gott.
Jag vill se dig lycklig.
Jag hoppas att Chelsea är den som gör dig lycklig.
Det är det mest Micah du nånsin sagt.
Varför det?
Du har det största hjärtat. Jag kände det.
Det har du också. Jag tänker på vårt sista samtal.
Det gick så fort. Typ: "Hej, det är slut, hejdå."
Det var jobbigt, för båda två hade starka känslor, och…
-Det var inte lätt. -Jag vet.
-Vet du? -Självklart.
Det var inte lätt för mig heller. Inte ett dugg.
Det var en jobbig stund. Jag menar…
Det var inte så att jag inte ville ha dig.
Jag behövde bara tänka och bli säker på att det var rätt val för oss båda,
för det fanns en stor chans att det hade kunnat vara du i slutändan.
Du gav mig så mycket bekräftelse och fick mig att känna mig stark.
Jag har aldrig känt en så stark grund med någon.
Det fanns stunder då jag var helt säker på vad vi hade.
Jag med. Du ska veta det.
Vi skulle gå därifrån med vår äkta kärlek, och…
…så blev det.
Jag och Chelsea var inte så nära vänner.
Men ju mer jag ser av henne, desto mer genuin känns hon.
Ibland blir det lite för mycket,
som du säkert vet, men det är ingen fasad.
Det är inte på låtsas. Det är sån hon är.
Hon är äkta.
Jag är jätteglad över att du hittade den rätta.
-Ja. -Så är det med det, eller hur?
Ja.
Men du ska veta, att om du nånsin vill prata…
Du är lycklig nu, men jag finns kvar.
Du är fantastisk.
Du är också fantastisk.
Så… Ja.
-Paul! -Hur går det?
-Hur är läget? -Herregud.
Du är så mörk. Jag väntade mig inte det.
-Jaså? -Ja.
Ni är inte alls lika. Han sa att ni liknar varandra.
-Litegrann. Det är håret… -Lockigt hår.
Vad konstigt!
Jag väntade mig mycket från Irina, och jag fick mycket.
När det gäller hennes kläder, försöker jag hålla blicken
på horisontnivå.
Irina är…
-Zack! -Herregud, du är hopplös.
Kyss mig inte på munnen när jag gapar. Kyss mig på kinden.
Så ja.
Vi har en sjöjungfru!
Zack är min typ i teorin. Brunt hår, bruna ögon, skarpa drag.
Jag gillar mörka drag.
Men när vi sågs, kände jag: "Jag vet inte vem det här är."
Det var läskigt, och överväldigande.
Jag hoppas att det växer fram, men varje gång han rör vid mig,
känner jag obehag.
När han håller om mig på kvällen känner jag… Hjärtat stannar.
Och jag liksom… Men inte på ett bra sätt.
Jag vill kunna relatera, men det är så annorlunda.
Hur var det för er?
Grejen med oss är att vi hade ett omedelbart samförstånd.
Paul är supersnygg.
-Jag vet, men… -Han är så… Vad fan?
Får jag säga en sak? När jag såg honom kände jag…
Inte min typ. Det känns så ytligt.
Ja.
Paul är jättesnygg, och jag tänker: "Det där är min typ."
Och det får mig att inse vad jag inte har med Zack.
Det behövs lime. Förlåt.
Det är skillnad på att nån annan kramar mig, och att Zack gör det.
Det finns inget där, och jag vet inte om det kommer.
Det oroar mig att jag inte känner någon fysisk koppling
trots att det finns med andra.
-Jag ser fram emot din ryska mat. -Jag med. Jag fick skit för min borsjtj.
Jag gjorde tydligen fel.
Jag vet inte hur man lagar rysk mat.
-Det är… -Jag skulle kunna hjälpa dig.
-På grund av mamma. -Hon får skicka recept.
-Skaka på det? -I rysk stil, ja.
Du måste göra pistolen. Fingerpistol på slutet. Redo?
Jag vill tänka: "Skit i det." Det där med Micah kvittar.
Men det är skumt att se henne.
Jätteskumt.
-Chels är min älskling. -Okej.
Jag sa att jag kommer att träffa henne och att det är lugnt.
Det är svårt.
Jag känner för henne.
Hon kramade mig tidigare, och det var märkligt
att koppla kroppen till rösten och sinnet, hjärtat och själen.
När vi började prata, så…
Jag började… Fattar du?
Det var jobbigt att hålla om henne.
Jag hade starka känslor för henne.
-Jag vet. -Vet du?
Minns du när Chels försökte prata om Kwame
och du sa: "Han tänkte fria till Micah igår?"
Och hon sa…
"Hur som helst!"
Det är en tjej som jag tänkte på när jag somnade och vaknade.
Du betydde mycket för mig.
-Ja. -Och jag för dig.
-Hallå! -Vad händer?
Kan du hämta lite… När du är klar där.
-Ja. -Guacamole och chips?
Jag fixar det.
Och så tog det slut. På en gång.
Kwame!
Jag och Micah vill ha tequila. Kan du hämta åt oss?
Vill ni? Vad bra. Gå upp från madrassen och hämta själv.
-Så… -Brutalt!
Tiff vill ha chips och guacamole.
Tiffany, kan du hämta tequila eftersom Kwame är grinig?
Fem tequilashots! Till alla tjejerna.
"Hämta tequila eftersom Kwame är grinig."
-Varför får vi inga shots? -Vi har inte druckit shots än.
-Herregud. -Oj!
Verkligen.
-Var är killarnas shots? -Dricker vi shots?
Ja. De som du inte hämtade åt oss.
-Jag vet. -Här, ta min.
-Titta på dig! -Jag hämtar en ny.
-Så gör en riktig vän. -Herregud.
-Det är för att du inte hämtade. -Vilken bra vän du är.
-Jag vet. -Okej. Skål.
-Micah, vart ska du gå? -En shot för…
Vänta! Här nere! En shot för ett misslyckat frieri.
-Misslyckat frieri? -Jag bara…
Oj!
Jag skojar bara.
Han är sur.
Kwame! Kom hit.
-Varför är Kwame så elak? -Kwame är elak.
Jag gillar inte såna killar. Chilla liksom, du är så jävla sur.
Får jag prata med dig?
-Ja. -Okej.
Jag tar också en sån.
Hördu…
-Är du… -Vänta.
-Var det en dum kommentar? -Ja.
-Jag mår… -För jävligt.
Det ska du göra.
Varför sa du så?
Lugna ner dig, jag menar aldrig nåt illa.
-Du känner mig. -Jag försöker.
Tror du att jag är elak?
-Det är helt sjukt. -Det kändes som en pik.
-Det kändes som… -En pik.
"Ett misslyckat frieri?" Kom igen, det är inte okej.
-Jag tyckte att det var kul. -Inte jag.
Jag gillar dig. Det sa jag direkt när vi träffades.
Jag var liksom: "Kwame!"
Jag skulle aldrig säga nåt negativt om dig.
Skämta inte så där.
-Det är dumt. -Jag ber om ursäkt för det.
-För… -Jag tycker fortfarande om dig.
Hur mår du?
Jag är okej.
Du vet vad jag känner för dig.
Det är det som gör mig förbannad. Micah, jag tycker om dig så mycket.
Oavsett hur vårt sista samtal gick.
-Det här är första gången vi träffas. -Du. Titta på mig.
-Ja. -Kan vi inte vara oss själva igen?
-Ja. -Med andra människor inblandade.
Okej.
-Vi är väldigt öppna med varandra. -Ja.
Jag blev kär i dig i en kapsel. Vi hade så starka känslor för varandra.
Det jag kände för dig var äkta.
Jag minns den första dagen när jag gick ut och tänkte:
"Träffade jag precis min man?" Så kändes det.
Allt var äkta. Varenda liten sak. Varenda stund.
Och den kärlek jag kände var kärlek för dig
i ditt hjärta, och för din familj, och för dig som person.
Den var fullkomligt äkta.
Skulle du bli sur om jag och Marshall
pratade i 20 minuter, som Kwame och vad fan hon heter?
-Kwame är kär i dig. -Okej. Jag tror…
Varför måste de fortsätta prata?
-Jag ska säga en sak. Det är ingen… -Jag skulle aldrig gå över gränsen.
Titta bakom dig då.
-Jäklar. -Jag skulle halshugga honom.
-Halshugga. -Ja.
Det pågår uppenbarligen en massa saker. En hel jävla massa.
-Jag vet. -Och det är många faktorer som spelar in.
-Jag måste stoppa det. -Nej, det är lugnt.
-Nu räcker det. -Stoppa det.
Jag vill bara inte… Jag vill att de ska prata ut.
Det är respektlöst mot den som hon är tillsammans med också.
-Vem är hon med? -Jag vet inte.
-Var är han? -Är det Paul?
Var fan är han?
Det här är inte normalt. Inget av det vi gör är normalt.
Inget.
Du ska veta att oavsett hur det går,
så var jag på det viset med dig i kapslarna eftersom
jag älskar dig som person.
-Ja. -Och jag finns här, oavsett vad.
-Jag lovar. Jag finns här. -Ja.
-På riktigt. -Ja.
Jag satsade allt på dig.
Jag satsade bokstavligen allt hela tiden.
Ja.
Jag vet inte.
Men det är kul att se dig.
-Jag vet. Detsamma. -Ja.
Jag älskar dig.
Du är underbar.
Jag vill inte vara här längre. Jag åker hem.
-Hejdå! -Nej! Om du åker, åker jag.
Jag tänker inte tolerera det här.
-Va? -Inget. Ingenting alls.
Inget.
Undertexter: Lisbeth Pekkari