Când pierzi, ai toane și ești nesimțit.
- Nu vorbi cu mine! - Nu știi să pierzi!
- Nu-i nevoie să vorbești cu mine! - Pleacă!
Bărbații!
- Am mai fost cu un actor, știu… - Da.
Au un orgoliu…
- Ar putea să-mi ceară scuze. - Așa ar trebui.
Știți cum sunt actorii? Sunt obișnuiți să se poarte lumea cu mănuși cu ei.
Când se enervează, lumea încearcă să-i liniștească.
De-asta izbucnește așa,
se așteaptă ca toată lumea să-l menajeze și să-l cocoloșească.
Dacă nu poți gestiona divergențele, nu veni aici, unde sunt oameni maturi.
BEAR VÂNEAZĂ VEDETE
Către final, vânătoarea devine mai ambițioasă,
mai dinamică.
Toleranța e mai mică.
Persoana care va pleca acasă…
ești tu, Shirley.
Mulțumesc.
Să fii mândră de tine! Ești o femeie remarcabilă.
Nu ai renunțat deloc. Ne-ai demonstrat ambiția și rezistența ta.
- Mersi. - Bravo!
M-am simțit extraordinar să fiu vânată de Bear.
Am învățat că nu vârsta te definește
și că poți să faci orice îți pui în cap.
O să-mi amintesc mereu că a fost o experiență fenomenală din viața mea.
Extraordinară!
Doamne! Cine e?
Zuu!
A ieșit!
Bine!
Ești legendă!
- Sunt ud! - Nu-mi pasă.
Ai reușit! Ai zis că ieși și ai ieșit!
Ai reușit! Am știut că vei reuși!
Știu că m-am contrazis cu Zuu cât am stat aici,
dar dacă am nevoie de cineva care să mă asculte sau să-mi dea un sfat bun,
e omul potrivit.
Eram îngrijorați, te-ai dus fără camuflaj. A fost o mișcare îndrăzneață.
Chiar ai fost curajos!
- Să mergem toți fără camuflaj! - A fost palpitant.
Cred că am dovedit că mărimea nu contează aici.
Contează inima, cum ești în interior, cum folosești creierul.
Nu suntem la fel de puternici. S-a dovedit că nu poți judeca o carte după copertă.
- Poarta! - Poarta!
- Joe! - Viața mea!
Doamne! Ai reușit!
Ai reușit!
- Bravo, Joe! - Bună!
- Doamne! - Ia-mă în brațe!
Ce s-a întâmplat? Te-a prins?
M-a prins. Am lăsat garda jos.
A venit în spatele meu și m-a doborât.
- Nu ți-ai dat seama că era acolo? - Nu știam că e acolo.
- Te-ai speriat, nu? - Da, după care m-am enervat.
- Ar fi trebuit… - Nu te enerva!
- Ai fost acolo prima dată. - Da.
- Felicitări! - Bravo!
- Mersi! - Super!
Shirley…
Va rămâne un gol în tabără după plecarea lui Shirley.
Era ca o mamă pentru toată lumea.
Sfătuia pe toată lumea, rezolva toate problemele de aici.
Știa cum să repare tot. E un lucru important într-o tabără.
E trist. Vom vedea cum va fi fără ea.
Salut!
Ce faci? Ești bine?
Lottie a fost nesimțită și i-am zis să-și țină gura.
- Din ce cauză? - A ta.
- De ce? - Credeau că ieși.
Am zis: „Ce? Ieri a fost nervos că a pierdut.”
- Da. - „N-a fost!”
Zic: „Ba da.” Zice: „Ba n-a fost.”
„Ba a fost!” „N-a fost!”
Am întrebat-o de ce mă contrazice mereu, când știu că a fost așa.
- Nu mai fi nervos. - Nu sunt.
- Ba ești. - Serios!
E doar o neînțelegere pentru ceva minor.
Pentru un nimic!
E păcat, căci știu cât sunt de apropiați și ce prieteni buni sunt.
Părerea mea e să fii calm azi.
Ia-o deoparte.
Chiar dacă nu te ascultă, măcar ai încercat.
- Îi arăți ce caracter ai. - Bine.
- Plec. Mersi că m-ai ascultat. - Ne vedem!
Kola se exprimă uneori mai colorat, dar are o inimă mare, e un om bun.
Sper să se înțeleagă.
Doamne, put!
- Toate bune? - E-n regulă.
Da… Nu știu.
Bine.
Mi-a spus Kola că v-ați certat. I-am zis că ar trebui să stați de vorbă.
- Când sunteți pregătiți. - Da.
- Să-mi ceară scuze când e pregătit. - Când va fi, va discuta cu tine.
Am voie să nu fiu de acord.
- Da. - Nu acceptă asta.
- Oricum… - Da.
- Când va fi pregătit, va veni. - Când îmi cere scuze, vorbesc cu el.
E-n regulă. Doamne! Totul e-n regulă.
Pentru binele grupului, merg să mă împac cu Lottie.
Îngrop securea războiului.
Vreau să clarificăm tot.
- Lottie, putem vorbi? - Sigur.
Știu că ne-am certat și nu vreau să mă cert cu tine.
- Nici eu nu vreau să ne certăm. - Dar s-a întâmplat.
M-am enervat. Nu trebuia să spun ce am spus.
Ne-a luat gura pe dinainte pe amândoi.
Nu vreau să mă mai cert cu tine. Te respect ca om.
Și eu pe tine, de-asta m-a dezamăgit foarte tare reacția ta.
M-a deranjat și m-a dezamăgit.
Nu crezi că reacția ta a fost la fel de deranjantă?
N-aș fi avut reacția aia dacă nu o provocai.
Am voie să am altă părere.
- Normal. - Am voie să nu fiu de acord.
Ideea e că, atunci când te superi, are de suferit toată lumea.
Îți cer scuze pentru cum m-am purtat,
dar, în acel context, am răspuns cu aceeași monedă.
Tangoul se dansează în doi, dacă înțelegi ce vreau să spun.
Dar tu m-ai provocat.
N-aș fi izbucnit așa dacă nu te răsteai, dacă nu mi-ai fi vorbit nerespectuos.
Ce am spus eu nu era greșit.
- Nu pot vorbi cu oameni imaturi. - Nu-s imatur.
- Așa ai vorbit. - Sunt om în toată firea.
N-am fost doar eu. Nu m-am certat cu umbra mea, ci cu tine.
Te-ai certat cu mine fiindcă ai greșit.
- Aveam dreptate. - De ce nu înțelegi?
Nu poți veni să-mi spui:
„Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat, hai să trecem peste”?
Tu vrei să ai dreptate.
Mereu ești în competiție cu cineva, mereu ești nervos, mereu e ceva.
- E obositor. - Noapte bună.
Mâine nu vreau să fiu cu tine în echipă. Dacă sunt cu tine în echipă, mă mut.
Nu-mi pasă!
Am încercat să mă împac cu ea și mi-a explodat în față.
Sunt prea bătrân pentru comportamentul ăsta de școlăriță.
- Te simți bine, draga mea? - Da.
- Deja nu mai e vorba de cearta aia. - Da. Nu meritam să vorbească așa cu mine.
Ți-a cerut scuze?
A zis: „Îmi pare rău, dar asumă-ți și tu răspunderea.”
- Asta nu e scuză. - Dar a zis că-i pare rău.
Cel mai deștept își calcă pe orgoliu și aplanează conflictul.
Nu știe să spună „îmi pare rău” și atât.
Oricât îl respectă și îl iubește Lottie,
trebuie să-și dea seama că, dacă e obraznică și vorbește așa,
el nu se va schimba niciodată.
Dacă vrea ca el să se schimbe, să-i vorbească altfel.
Lottie, ce cuvânt ai scris pe obraz?
IUBIRE
Lasă-te condusă de iubire. Sufletul tău e plin de iubire.
Mă bucur că Zuu a vorbit cu mine.
Nu vreau să mă mai cert.
N-ar fi trebuit să-i spun niște lucruri, n-ar fi trebuit să strig la el.
Kola, îmi pare rău. Nu vreau să ne mai certăm.
Chiar nu mai vreau.
Să trecem peste.
Știi cum m-am simțit? Am mai… A fost…
- Hai aici. - Bine.
Se împacă ei!
Se împacă.
Au fost momente în viața mea
în care oamenii mi-au vorbit așa cum mi-ai vorbit tu.
Am trecut peste, dar s-a tot repetat și a fost tot mai rău.
Și asta m-a distrus.
Acum nu mai permit să mi se vorbească așa fără să spun ce am de spus.
Înțeleg. De-asta m-am dus să-ți cer scuze pentru comportamentul meu.
Dar ai sărit iar pe mine.
- Am zis… - Nu mi s-a părut că mi-ai cerut scuze.
Ai zis: „Îmi pare rău, dar tangoul se dansează în doi.”
N-am vrut să sune așa.
Ideea e că am început și apoi…
discuția s-a dus într-o direcție în care n-ar fi trebuit să-i permit să ajungă.
Iartă-mă că am reacționat așa.
Cred că ne-am împăcat. Trebuie să trecem peste și să uităm tot.
Kola, trebuie să recunoaștem ceva.
- Nu știi să pierzi. - Nu știu!
Mulțumesc! Asta era tot ce-mi doream!
În sfârșit, am scos o mărturisire.
Kola a recunoscut că nu știe să piardă.
Te rog să le spui și lor.
- Bine. - Du-te!
Kola vrea să vă spună ceva!
Să auzim!
- Vreau să vă spun ceva. - Da?
Nu știu să pierd.
- Suntem șocați! - Trebuia să recunosc.
- Păi… - Suntem șocați!
- Ne-am împăcat. Am ajuns să ne înțelegem. - Bine!
- S-au împăcat! - S-au reunit!
S-a terminat, mă simt mult mai bine.
Cred că asta ne va consolida prietenia, fiindcă ne-am spus tot ce aveam pe suflet.
Vă iubesc! Aveți grijă de voi.
Viața mea, iar ne-a lăsat un bilet?
Da.
Iar aveam un bilet pe masă.
Râul de Foc!
Ce înseamnă asta? E o contradicție.
Da.
Nu mă descurc bine în apă.
Dacă e ceva legat de apă, vreau înotători buni lângă mine.
De ce se deschide poarta?
E Bear!
- Iese din Râpă. El locuiește în Râpă? - Probabil.
Vă rog să veniți lângă vatră!
- Bună! - E o nouă zi!
Vă așteaptă o nouă probă.
Intensitatea va crește puțin.
După cum probabil ați înțeles din biletul de dimineață,
în următoarea probă va trebui să aprindeți un foc.
Vă dau câteva sfaturi simple despre aprinderea focului în sălbăticie.
Folosiți partea groasă a lamei, nu tăișul, ca să aprindeți focul cu un amnar.
Trebuie să scoată scântei.
Am venit aici ca să învăț.
Un lucru pe care oamenii îl pot face
și care ne deosebește de animale e să facem focul.
Astea sunt surcele.
Asta e iască. Iar ăsta e combustibilul.
Joe, vreau să fii expertul în foc.
Trebuie să faci de multe ori.
Ușor, trebuie să prinzi mișcarea.
E foarte bine.
Așa!
- Bine! - Ce v-a plăcut la el?
- A fost calm. - Controlat. E nevoie de o scânteie.
Îmi doresc mult să câștig.
Vreau să aprind o vâlvătaie și să câștig cu brio proba.
- În regulă! - Excelent! Mulțumim.
- Mersi, Bear! - Mulțumim.
Mulțumim!
E una din ultimele probe, să-i dăm bătaie.
Să ne simțim bine, fiindcă unul va pleca mâine acasă. Sau mai mulți.
La treabă!
Să mergem!
Ce mobilizator! E ca Holly Willoughby, dar mai scundă.
Da!
Suntem gata!
Au mai rămas șase vedete în concurs și se îndreaptă spre Rio Colorado,
spre o probă care-i poate scăpa de Râpă.
Dar cine va supraviețui Râului de Foc?
În această probă veți concura în echipe, pe râu.
Trebuie să luați bărcile și vâslele.
Umflați bărcile și vă îndreptați spre canion,
luând tot ce vă poate fi de folos.
Ajunși pe plajă, veți aprinde un foc.
Prima echipă care va ajunge să fiarbă apă la acel foc câștigă.
E foarte simplu.
Veți forma două echipe a câte trei membri.
Zuu, ai ieșit ieri din Râpa lui Bear, îți alegi echipa. Pe cine iei?
Le aleg pe Una și pe Steph.
Una și Steph, bine. Avem echipa lui Zuu.
Am știut că trebuie să le aleg pe ele.
Sunt oameni cu care pot comunica
și știu că sunt mai puțin haotice decât Lottie, Kola și Joe.
- Mulțumiți? - Îmi place echipa asta.
Îmi place echipa noastră.
Cearta de ieri cu Kola a consolidat legătura dintre noi.
Cu Joe a mers foarte bine de două ori, așa că nu poate merge prost.
Avem echipele, mai trebuie să vină Bear.
E acolo! Cum începem, Bear?
Proba asta începe de aici, de sus.
Veți sări în apă de pe stânca asta.
Aș vrea ca cineva să ne facă o demonstrație.
Vreau un voluntar.
- Mă gândesc la… - Pe cine vrei?
Holly.
- Holly? - Holly!
- Ce zici? - Nu pentru asta am venit!
Picioarele apropiate, mâinile pe piept.
Te uiți unde plonjezi și apoi sari.
Bine… Nu vreau să mă uit în jos!
Stai… Gata. Aleg un loc.
- Și sar. - Unu, doi, trei, sari!
Ieși la suprafață!
- Bravo! - Holly, foarte tare!
Ca la carte!
Se pricepe la toate! E cel mai tare!
- Știi ce ai de făcut? - Hai, Zuu!
Picioarele apropiate, mâinile încrucișate, concentrare!
- Da. - Și sari.
Am sărit în râu primul… Subliniez, primul!
Am plonjat rău. Mă rugam să ies la suprafață.
Am ieșit și am zis: „Am supraviețuit!”
Traversează râul și du-te la sac.
Următorul!
Mi-e frică.
- Mi-e foarte frică! - Normal. Și lor.
Gata? Unu, doi, trei, sari! Minunat!
Bine, Steph!
Bine, Joe!
- A sărit toată lumea! - Bravo!
Începe proba!
De îndată ce echipele găsesc și umflă bărcile,
se vor întrece pe râu
și vor aduna proviziile necesare pentru a aprinde focul
și pentru a fierbe apa la finalul drumului.
FINIȘ
- Îngrozitor! - Concentrați-vă! Dați-i drumul!
Nu vă grăbiți.
Cu sacul ăsta introducem aerul.
Joe s-a prins imediat. Inteligent!
- Cei mai mulți nu se prind. - Nici eu. Ce faci?
Iei sacul, îl închizi, apoi îl strângi și umfli barca.
- Cu aerul din sac umfli barca. - Uite!
Așa bagi aerul.
Joe a excelat. E un coechipier grozav. Când am fost în echipa lui, am învins.
Merge! Super!
- Ce-i asta? - Lasă aia.
- Nu știu sigur. Cred că… - E un sac. Umflă acolo.
- Să suflu? - Da, suflă.
Îl umpli cu aer, îl închizi…
Echipa Albastră ne-a luat-o înainte cu umflarea bărcilor.
De la început am crezut că pierdem.
Văd că ei au o metodă bună. Să facem ca ei!
Cum?
Cum procedau? Ce făceau?
Sincer, ne-am uitat la echipa cealaltă și ne-am luat după ei.
Recunosc asta!
Strânge-l ca pe un cimpoi.
Tu strânge din capătul ăla, eu strâng aici.
Așa! În sfârșit!
Mi s-a părut imposibil să umflăm barca.
După ce am înțeles cum se face, tot imposibil a fost.
Am pierdut mult timp.
Hai, Kola!
Nu uitați să vă uitați după orice vă poate ajuta să faceți focul.
Echipa noastră s-a descurcat cu brio.
- Haideți! - Să mergem!
Părea că merge bine.
Frumos!
Dar când am ajuns în apă…
- Vâslim sincronizat. Calm! - Scuze!
Ascultă-mă.
N-am mai putut comunica.
- Kola, te descurci? - Da.
Hai, Kola!
Kola nu s-a descurcat cu barca.
Barca aia era tare greu de manevrat.
Stânga e dreapta, dreapta e stânga… Mă învârteam în cerc.
Pe bune?
Nu puteam ajunge nicăieri!
ECHIPA ALBASTRĂ
ECHIPA VERDE
Haide!
Încă puțin!
Mai e puțin!
Mișcați-vă, aveți de recuperat!
Am pornit cu mult mai târziu.
Ne-am chinuit să băgăm aerul în bărci, dar până la urmă am reușit.
Am terminat!
Echipa Albastră are un avans, dar puteți recupera.
- Da! - Porniți!
Zuu, ia asta și mergem noi cu aia.
N-are sens. Iau eu asta. Dacă-l ține pe Kola, mă ține și pe mine.
Zuu ținea morțiș să urce-n barca de o persoană.
N-am vrut să-l lăsăm.
A trebuit să fiu autoritară.
- Dacă stau în aia, ne scufundăm. - Pierdem timp! Haide!
„Zuu, treci în barca dublă!”
- Am urcat. - Trebuie să-i ajungem din urmă!
- Da. - Bine!
- Mersi! - Bravo, muncă în echipă!
Hai că putem! Să mergem!
ECHIPA VERDE
ECHIPA ALBASTRĂ
- Stai! - Te descurci?
Uite! Lemne!
Vino, Kola! Așa!
Eu și Joe am adunat toate lucrurile de care aveam nevoie pentru foc.
Gata.
Eram înaintea celorlalți.
- Putem pleca. - Ați luat ceva?
Două legături de lemne. Bun!
Eu și Joe am făcut treabă bună.
Kola s-a descurcat foarte prost, sinceră să fiu.
Nu s-a descurcat cu barca.
Kola, nu face mișcări ample! Fii calm, adună-te!
Fir-ar să fie!
ECHIPA ALBASTRĂ
ECHIPA VERDE
- Vedeți ceva? - Vezi ceva, Zuu?
Încă n-am văzut nimic.
Așteaptă-ne, ajungi la repeziș!
Mergeam încet și constant.
Eram cu mult în urma celorlalți, dar eram calmi.
Barca!
Pe urmă a început haosul.
- Trebuie să coborâm. - Da.
- Coborâm acum? - Da.
- Ești bine? - Da.
Continuă! Sunt bine!
Dar ne-am susținut reciproc, am stat aproape unii de alții.
Zuu era calm…
Sunt bine!
Nu mai era pesimist.
- Ia lemnele alea! Pune-le aici! - Le-am luat.
Hai că putem!
Mersi, apreciez!
Mersi că mă ajutați.
Hai, Kola!
- Kola, haide! - Vino, Kola!
Când am ajuns la repeziș, situația s-a înrăutățit.
Am auzit ceva, m-am uitat și…
Se scufundă barca!
Barca era găurită și se scufunda.
Kola, trage-o după tine!
- Nu mai avem mult. - Bine.
Mă scufund!
- Respirați adânc! - Bine.
- Stăm bine, încă nu ne-au ajuns din urmă. - Stăm bine!
Kola înota și părea că totul e-n regulă.
Și m-am gândit
că se poate și așa.
Ne ajung din urmă! Să ne grăbim!
Sunt în spate, să ne grăbim!
- Hai, Kola! - Hai mai departe!
M-au lăsat în urmă! Intraserăm în panică.
ECHIPA ALBASTRĂ
- Hai… - Împinge.
- Sunteți bine? - Da.
E un sac verde acolo!
Am adunat ce am găsit, le-am pus în barcă.
Nu sunt departe! Nu vă descurajați!
Iar apoi, eu și Una ne-am zis:
„Dacă abandonăm barca asta și punem totul la Zuu?”
- Vreți să le iau eu? - Să abandonăm barca?
- Da, nu ne trebuie. - Bine.
Înotam mai ușor dacă nu trebuia să împingem barca.
Am pus totul în barca lui Zuu și am pornit mai departe.
Uitați-vă la noi! Incredibil!
Sunt în față, dar nu îi iertăm Sunt în barca mare că-s gras și ne-ajutăm
Chiar dacă ne stropim, tot înaintăm De parcă nu ne pasă, așa înotăm
ECHIPA VERDE
Ajunse pe plajă, echipele trebuie să folosească ce au strâns, să facă focul
și să fiarbă apa cât mai repede.
FINIȘ
Hai, Kola! Te descurci!
- Pe plajă? - Da.
Când am ajuns la plajă, aveam un avans mare.
Echipa albastră a ajuns!
- Te descurci? - Stai! Oprește-o!
- Unde vă e coechipierul? - E aici.
- Unde e barca? - S-a scufundat.
Kola a rămas în urmă, dar eram cu mult înaintea celeilalte echipe.
Sunt în fața noastră! Îi văd!
I-am ajuns din urmă!
Fiți puternice!
- Așază bucățile mai mari. - În formă de pătrat.
Așază-le și pune aia deasupra.
Nu e bine când se strâng mulți în jurul focului.
Nu! Uite! Joe!
Mai ales când au idei diferite pentru a-l aprinde.
- Cred că punem alcool pe foc. - Nu.
Am ajuns! Haideți!
Am ajuns la mal.
Era clar că ne-o luaseră cu mult înainte, fiindcă aproape că făcuseră focul.
- Dă-mi vaselina. - Aduc apă.
Unge astea.
Practic, se terminase.
Sunteți în întrecere!
- Să ne mișcăm! - Unde mergem?
Acolo.
- Bun! - Așa? Bine.
În regulă!
Să mai punem, să nu-l lăsăm să se stingă.
Punem… Încă nu alea! Bucăți mici.
Se stinge!
A fost stresant, voiam să aprindem un foc.
Nu reușeam și a fost frustrant.
Folosiți ce aveți. Fiți inventivi!
Am început să ne mișcăm toți.
Am făcut baza,
Una punea deasupra ceva, eu puneam altceva,
Zuu a început să facă scântei…
- Invers! Spre tine! Așa! - Așa! Freacă-l!
Bun! Hai să punem iasca.
A scos scântei și s-a aprins focul!
- Adu apă! - Dragilor, felicitări!
Nu…
Nu uitați ce v-am spus despre aprinderea focului!
Cu dosul lamei, Lottie!
Înclină-l! Ușor!
- Dă-l aici! - Credeam că se aprinde așa.
Bine… Haideți!
Bucățile astea mici!
Puneți ceva uscat!
- Rupe-le și pune-le pe foc. - Să nu-l stingeți.
- Puneți doar chestii uscate pe foc! - Bine.
Băieții au fost haotici.
Încă nu!
- Nu! - Trebuie să-l întețim.
Joe era foarte stresat.
Unde sunt surcelele? Mai puneți vaselină!
Nu-i nevoie să punem tot. Sunt prea multe!
- Lasă-l să ardă. - Trebuie să-l întețim.
Pui prea mult! Termină!
Nu vreau să fiu rea, dar i-am dus în spate.
M-aș fi descurcat mai bine singură.
Se stinge.
- Îl înăbuși! - Nu.
Joe și Lottie s-au luat la harță.
- Îl stingi! - Ba nu.
Lottie s-a ambalat, ca de obicei, dar Joe știe să facă un foc.
El avea dreptate.
- Gata! - Haideți!
Arde focul, punem apa deasupra!
- Trebuie să fiarbă. - Da.
Acest trio, ca să-i zic așa, funcționează beton!
Ați fost cu mult în urmă, iar acum le-ați luat-o înainte.
Eram… Mă uitam la ceilalți, se certau și nu aprinseseră focul.
Mă întrebam: „Chiar vom câștiga?”
Punem deasupra doar chestii mici. Ardem doar iască.
Să nu-l stingi!
- Vă apropiați! - Se încălzește?
Văd bule!
Poate nu văd bine. Ba da, fierbe!
S-a terminat!
- Bine! - Avem apă fiartă!
Da!
Am fost foarte mândră de noi!
A fost ca în povestea cu iepurele și țestoasa.
Nu ne-am grăbit, ne-am păstrat calmul și am lucrat în echipă.
Dumnezeule!
Am avut un moment euforic, fiindcă i-am învins pe ceilalți.
Sunteți extraordinare! M-ați ajutat mult. Sunteți grozave!
Voi ați reușit!
Am câștigat proba!
Râul de Foc e Râul de Nimic!
Am învățat un lucru important: nu contează cum începi, ci cum termini.
Nu renunța niciodată.
În primul rând, felicitări!
Voi nu aveați voie să pierdeți!
- Știu. - Știți ceva?
Întoarceți-vă. Acum arde focul.
Știți de ce arde?
Fiindcă l-ați lăsat în pace.
L-ați aprins cu cinci minute înaintea lor,
ați pus chestiile mici deasupra și lemnele mari dedesubt.
Ați pus chestiile mici deasupra. Nu avea ce să ardă!
Și imediat ce l-ați lăsat…
- I-ați dat timp și oxigen și acum arde. - Da.
Am pornit foarte bine și am terminat lamentabil.
Cu toții, la toate capitolele.
Asta e situația.
Vreau să vă spun că voi meritați să câștigați.
- Da. - Îmi place că nu v-ați descurajat.
Nu v-ați dat bătuți.
Ați cooperat, ați reușit și ați scăpat de Râpa lui Bear.
Felicitări!
Bravo, Echipa Verde! V-ați revenit spectaculos.
Înseamnă că Echipa Albastră merge mâine în Râpa lui Bear.
Vă sfătuiesc să mergeți la tabără și să vă pregătiți.
- Bine. - Uitați ziua de azi!
- Da. - Felicitări tuturor!
- Am câștigat proba! - Da!
Nu pot… A fost…
Eram cu mult în urma lor!
- Bravo! - Felicitări!
A lipsit munca în echipă, sincer.
- N-am comunicat destul. - Trebuia să ne oprim.
Trebuia să ne întoarcem după el. Da…
A fost o zi bună!
Nu mai avem mult de stat aici. Poate fi una din ultimele noastre seri.
Știu. Doamne!
- Ați umflat barca așa de repede! - Da.
Noi am pierdut controlul, a fost un haos.
- A fost… - Da.
Ne puteam descurca mult mai bine.
Să nu ne gândim ce-ar fi fost dacă făceam asta sau aia. S-a terminat.
Nimănui nu-i place să piardă.
Fiindcă s-au întâmplat anumite lucruri, nu spun nimic care să amplifice totul,
fiindcă știu unde am ajunge.
- Noapte bună, Zuu! - Noapte bună!
- Te simți bine, Joe? - Da.
L-ați văzut? E pregătit.
- Nu. - Gândește.
Mereu gândesc.
Noapte bună!
- 'Neața, Joseph! - Bună! Ești bine?
Cum te simți, fiule?
Azi m-am trezit plin de entuziasm.
Trebuie să trăiesc clipa și să fiu optimist și fericit.
Azi o să mă simt bine, orice s-ar întâmpla.
- Da. - Nu mă mai stresez.
Dacă e ultima mea zi, bine. Fie ce-o fi!
Azi simt o neliniște.
Mă tem că ziua de azi va fi imposibilă.
Bun! Ne echipăm?
- Să ne echipăm! - Da.
- Bine. - Haideți!
Râpa lui Bear!
- Merg a treia oară. - Eu, a doua.
Azi va fi greu.
Singurul meu avantaj e că am mai fost acolo.
Știu cum arată capcanele și știu cum arată terenul.
Am șanse. Încă n-am pierdut.
În regulă! Să aveți o zi bună!
- O zi bună! - Și vouă.
Proba plină de acțiune de ieri n-a fost deloc ușoară.
Echipa Verde și-a umflat cu greu barca, iar focul Echipei Albastre a fost un eșec.
Acum o să le stric ziua și o să-i trimit în Râpa lui Bear.
Joe, Kola, Lottie, veți sta în Râpa lui Bear timp de 45 de minute.
Există trei ieșiri, fiecare poate fi folosită de un singur om.
Fiecare ieșire poate fi accesată cu mai multe unelte.
Mai multe unelte!
Va fi greu!
Dacă vă prinde Bear sau dacă nu ieșiți la timp,
riscați automat să fiți eliminați.
Știți ce urmează. E timpul să intrați pe poartă.
- Hai! - La treabă!
- Intrați acolo! Mult succes! - Pa!
Sunteți foarte tari!
Azi voi face tot ce-mi stă în putință să ajung la o ieșire, căci vreau să rămân.
Parcă mi-e sortit să tot ajung în Râpa lui Bear,
dar trebuie să accept.
Sunt pregătit. Mă voi descurca mai bine decât înainte.
Sper să am iar noroc.
În regulă… suntem iar aici.
Urăsc locul ăsta.
Uite harta! Sunt trei ieșiri.
Noi suntem trei, sunt trei ieșiri. Vreți să le alegem?
- Da. Voi ce vreți? - Eu aleg tunelul.
- Bine. - Știu unde e tunelul.
Eu încerc la scară, unde am fost data trecută.
- Eu merg la mașină. Știu unde e. - Bine. Succes!
- Suntem o echipă! - Succes!
Bun…
Îi anunț că începe vânătoarea.
Hai!
Pe aici!
Doamne, unde sunt?
Cred că o să aștept aici.
Toți sunt veterani în Râpa lui Bear.
Se mișcă ușor, sunt obișnuiți.
Nu-mi va fi ușor să-i prind.
E încolo!
Mi-am dat seama că Râpa lui Bear nu înseamnă doar mușchi și forță.
Trebuie să te miști ca un animal.
Postura babuin!
Trebuie să devii nevăzut și să-ți deghizezi postura umană.
Dar e epuizant.
Văd mașina!
Bear o mai fi văzut babuini, dar n-a mai văzut unul ca ăsta.
Am nevoie de o roată și de chestia aia, ce-o fi.
Ca să scape cu ajutorul mașinii, Joe trebuie să monteze roata.
CHEIA: 322 M
Dar acum are nevoie de două unelte.
Abia când va găsi cheia va afla unde se află a doua unealtă.
- Sunt în Râpă acum. - Da.
Personal, cred că Joe se va întoarce.
Ce ziceți de Kola?
E destul de capabil și de priceput ca să iasă.
Nu m-ar mira să se întoarcă.
- Dar Lottie? - Cred că se întoarce.
Și eu cred asta.
- Da? - Părea foarte încrezătoare.
E înfricoșător. Nu știu ce a fost.
Merg la scară. Acolo m-a prins data trecută.
Sper ca uneltele să nu fie foarte departe.
Am nevoie de patru stinghii.
Unde sunt? Bine… Sunt lângă Lacul Caimanilor.
Ca să iasă pe scară,
Lottie trebuie să ia patru stinghii de la Lacul Caimanilor.
Dacă ajunge la ele fără să fie văzută,
va afla unde e a doua unealtă de care are nevoie.
STINGHIILE: 420 M
Sigur e pe aici.
Fii cu ochii-n patru, Kola!
Uită-te după el!
Ieșirea prin tunel! Am găsit-o.
Tunelul era plin cu nisip.
Și ce să vezi, era închis cu niște scânduri.
O lopată. La Stânca Neagră.
LOPATA: 667 M
M-am uitat la hartă. Ce-mi trebuie mie e la Stânca Neagră.
Am fost acolo, sunt veteran.
Am știut eu…
Haide!
Ieșirile de la tunel și de la scară sunt pe aceeași parte a albiei,
iar mașina e pe cealaltă parte.
Albia secată e locul logic, central, în care să aștept.
E tentant să folosească albia secată drept arteră principală.
E un bun reper ca să știi unde te afli.
Dar e și o zonă periculoasă.
Stau cu ochii pe albie. Dar ar trebui să se deplaseze prin desiș.
Cu cât jungla e mai deasă și mai de temut, cu atât scad șansele să fiu acolo.
Sunt tentat să aștept aici, am acoperire. Dacă trece cineva, îl prind.
STINGHIILE: 10 M
E ceva aici.
Tunelul!
Bine…
Am văzut un tunel în care erau stinghiile de care am nevoie pentru scară.
Stinghiile sunt aici, legate cu lanț. Caut o cheie.
Normal, cheia e tocmai în partea aia.
Ca să poată lua stinghiile de care are nevoie ca să iasă,
trebuie să caute o cheie
care se află în partea cealaltă a Râpei, la aproape un kilometru.
E dincolo de Copacul Deciziilor.
Bine, mă întorc după voi!
Dacă aud maimuțele făcând scandal,
înseamnă că ceva sau cineva le-a deranjat.
Sunt la 200 m mai încolo.
LOTTIE - CHEIA: 323 M, BEAR: 163 M KOLA - LOPATA: 156 M, BEAR: 176 M
Mă folosesc de bolovanul ăsta ca să mă adăpostesc.
Merg la Stânca Neagră.
Sunt vigilent.
E Kola!
Caută unealta.
E o lopată ruptă.
Sunt cele două unelte care-mi trebuie ca să ies.
Ce-i asta?
L-am văzut pe Bear în dreapta mea. Alerga spre mine.
Era întrecere între noi.
Fugeam cât mă țineau picioarele.
Kola a scăpat ca prin urechile acului.
A riscat să se deplaseze prin albia secată.
Dacă alergi pe terenul ăsta accidentat, riști o entorsă.
Dacă o pățește, a încurcat-o.
O să merg după el.
Nu mă grăbesc.
Când o să-mi convină mie, o să-l dobor.
M-a urmărit Bear.
Am unealta.
A fost cât pe ce!
Kola a găsit lopata,
dar n-a văzut biletul care-i arăta că mai are nevoie de un fierăstrău
ca să iasă prin tunel.
Sunt obosit.
IEȘIRE
CHEIA: 7 M
E acolo!
Am văzut cheia. Sunt în zona numită Arbuști.
M-am apropiat, să cercetez terenul.
Pășesc acolo, pornește cronometrul.
Cheia e într-o capcană de 30 de secunde.
Te descurci! Du-te!
30 DE SECUNDE
Cinci, șase, șapte, opt, nouă, zece…
Doamne, dezlegarea nodurilor devine foarte stresantă!
…optsprezece, nouăsprezece…
Dacă nu iau cheia, e posibil să plec acasă.
24, 25, 26, 27…
Am luat cheia!
Trebuie să plec de aici!
E cineva acolo.
Îl urmăresc pe Kola de la distanță.
Dar am mai văzut pe cineva.
Cine e?
Cred că e Joe.
Știu că mă apropii de unealtă.
E în zona numită Pădurea Sălbatică.
Unealta mea e acolo! Unealta e acolo!
În regulă…
Am auzit un zgomot.
Ce naiba e asta?
CAPTURAT
Te-ai străduit.
Bună mișcare, Joe!
- Dă-mi mâinile. - Bine.
Bravo!
Fir-ar al naibii!
Sunt furios, dar e corect.
Da…
Nu mai aveam unde să merg.
Nu mă așteptam!
- Pe cine credeți că a prins? - Cine știe?
- Chiar nu știu. - Nu știu.
Am prins unul. Mai am treabă!
Mă fac una cu copacii.
Nu sunt un copac, sunt un leu.
Nu mai găsesc tunelul.
Am cheia.
Liniște!
Mă panichez.
Merge greu, fiindcă e lemn.
N-am de gând să plec până nu pun stinghiile pe scară.
Știu că Kola se îndreaptă spre ieșirea prin tunel,
iar Joe mergea spre mașină când l-am văzut.
Înseamnă că Lottie încearcă să iasă pe scară.
Am timp să prind doar unul.
Sunt pe urmele lor și îi caut.
Am găsit tunelul. Trebuie să fiu vigilent, cred că e aproape.
Frate…
E foarte mult nisip!
Doamne!
Sper să fiu destul de rapidă. Sper să ajung acolo la timp.
Erau niște scânduri fixate în el.
Am pus picioarele pe capetele scândurilor,
am tras cu toată forța și am rupt scândurile.
Aveam stinghiile.
Simțeam cum mă apropii tot mai tare de victorie
cu scara pe care nu am completat-o data trecută.
A trebuit să dau mult la lopată.
Vreau neapărat să reușesc.
Una și Steph au reușit și simt că trebuie să pot și eu, pentru fete.
E un aer sufocant. Inhalez nisip.
Cred că Bear e aproape. Nu-l las să mă prindă!
Doamne! Dumnezeule!
Kola!
CAPTURAT
A fost cât pe ce! Mai aveam puțin.
Da!
Da! Am scăpat! Am reușit!
Am reușit!
- Ce unelte ai? - O lopată din două bucăți.
Îți mai trebuia ceva. Am lăsat pe undeva și un fierăstrău.
- Frate… - Ai ales forța brută.
Și ai scăpat de mine mai devreme. Bravo!
Forța te va ajuta în viață.
Era să scapi și de mine.
Cel mai greu lucru din viața mea.
Săpam spre libertate.
Mă dureau mâinile, nu puteam respira.
Încă două minute și aș fi ieșit.
Am prins doi.
- Ce rapid! - Nu se poate!
- Cum i-a prins pe amândoi? Doamne! - Măiculiță!
Aș fi vrut să iasă toți trei.
- Și eu. - Da.
A prins doi.
- Poate-i prinde pe toți. - Cred că a prins-o pe Lottie.
Doamne…
- Bună! - E Lottie!
Da!
Am ieșit!
Bravo, ai ieșit!
- Da! - Ai reușit!
Eu și Una suntem entuziasmate.
A intrat în grupul exclusivist al celor care au ieșit din Râpa lui Bear!
De data asta am intrat foarte hotărâtă și concentrată.
- Bravo! - Îmi doream să ies! Sunt fericită.
- Știam că vei reuși! - Da!
Lottie a ieșit peste zidul Râpei lui Bear.
Au rămas Kola și Joe să-l înfrunte pe Bear.
Se va întoarce careva în tabără?
Joe, ai progresat mult.
Ai fost tot timpul foarte alert.
Te-ai mișcat foarte bine, dar încet.
Nu poți da vina pe încordarea și pe spiritul tău.
- Și ai învățat foarte repede. - Da.
Kola, ai făcut o serie de greșeli.
Ai ratat o hartă care-ți arăta că ai nevoie de fierăstrău.
Apoi ai declanșat toate firele-capcană.
Apoi, într-un acces de adrenalină, ai luat lopata și ai fugit.
În etapa asta, pentru că v-am prins, ar trebui să plecați acasă amândoi.
Kola, ai avut noroc că ai scăpat în albie.
Te-am lăsat, nu voiam să risc să mă rănesc.
Dar ești un luptător.
Te respect pentru asta. Încăpățânarea de a nu renunța învinge.
Consideră că îți acord a doua șansă.
Joe, cred că ai ajuns la capătul acestei aventuri.
- Ești eliminat. - Bine.
Dar nu fi trist, prietene, fiindcă te-ai descurcat excepțional.
- Mersi. - Respect!
Mulțumesc mult!
Mulțumesc.
Bine… Mergem înainte!
- Felicitări! - Bravo!
- Felicitări! Meriți! Sunt mândru de tine. - Ești un campion!
Sunt recunoscător pentru experiență. Cred că am învățat ce înseamnă modestia.
Citatul meu preferat e: „Sportul nu formează caractere, le arată.”
Aici mi-am descoperit laturi
pe care nu le cunoșteam sau le cunoșteam puțin, dar le uitasem.
A fost de-a dreptul educativ
și am foarte multe de învățat de aici.
- Poarta! - Vine cineva!
- Doamne… - Cine e?
- Viața mea! - Kola!
- Am știut! - A reușit!
Toate bune?
- Ai reușit! - Doamne!
Doamne! E dulce-amărui.
Mă bucur pentru Kola, dar îmi pare rău pentru Joe.
E un băiat tare bun. Știu că s-a străduit, dar i-a sosit vremea.
Îi doresc numai bine.
M-am dus la tunel și am început să sap.
Am scos capul ca să respir și pe cine văd fugind spre mine? Pe Bear!
Eram deja epuizat și i-am zis: „M-ai prins!”
Îmi pare rău pentru Joe, mi-aș fi dorit să reușească.
Am crezut că el a ieșit.
Voi trebuia să vă învingeți slăbiciunile și ați reușit s-o faceți.
- De fapt… - Uite!
Surpriză!
- Priviți! - E Holly!
Holly!
În primul rând, Kola și Lottie, felicitări.
- Mersi! - Ați ieșit din Râpă.
Felicitări! Mă bucur că sunteți aici.
Mâine nu aveți nicio probă.
Fiindcă voi cinci, prezenți aici acum, sunteți finaliștii vânătorii de vedete!
Da!
Ai reușit!
- Am reușit! - Să ne îmbrățișăm!
Ce tare! Ce sentiment plăcut!
Dumnezeule! Haideți aici!
- Hai aici! - Da!
Probabil mirosim, scuze.
Ați trecut prin multe ca să ajungeți aici, fiecare în felul său.
Cu toții meritați acest loc din finală.
Mâine vă veți pregăti pentru ultima Râpă a lui Bear.
După aceea, unul dintre voi va fi declarat campionul vânătorii de vedete.
Felicitări tuturor! Somn ușor!
Felicitări, campionilor!
Suntem finaliști! Bine!
- Suntem în finală! - Nu cred!
Vreau să câștig!
- Felicitări, dragilor! - Bravo!
E un sentiment minunat să fiu finalistă. N-am crezut o clipă că voi ajunge aici.
Sunt în finală! Poftim?
Hai, frate, să-i dăm bătaie!
E cel mai frumos apus.
- Dacă închizi ochii… - Ăla e un rechin?
- E o aripioară! O vedeți? - Da!
E straniu să fiu aici la final.
- E acolo! - Foarte aproape de țărm!
Am luptat din greu să ajung unde sunt.
- Iar! Sunt doi! - Doamne! Sunt câțiva!
- Sunt doi rechini! - Sunt mai mulți!
Bear, mi-ai dat o a doua șansă. La final mă voi ridica la înălțime.
- E mare! - Da.
Uite ce mare e!
Ce final superb pentru aventura asta!
Subtitrarea: Corina Negreanu