Отже, Кола повинен перетнути заводь із крокодилами, щоб дістати інструмент.
Я маю бути терплячим.
Не можу знайти.
Коли він буде на плоту, і його шлях буде відрізаний,
я нападу.
Так.
Це прямо там.
Я бачу свободу.
Треба піти туди й узяти цю бісову пилу,
дістатися виходу й вийти.
Моє серце так б'ється.
Де Беар?
Добре, отже,
Кола пройшов прямо повз мене,
він біля Кайманової заводі,
і я просто вичікуватиму слушної нагоди, коли він буде на воді,
а тоді кинуся.
Як туди дістатися?
О, грім.
Дощ починається.
-Вони там це відчують. -Ага.
Гайки мені з цією водою.
Я перетягую себе через заводь.
Мені страшно.
Я намагаюся не бути з'їденим.
ЗДОБИЧ
-Лайно! -Кінець дороги, Коло.
БЕАР ҐРІЛЛЗ: ПОЛЮВАННЯ НА ЗНАМЕНИТОСТЕЙ
Кінець дороги.
Гарна спроба.
Я озираюся, а там Беар.
Мені спіймали на гачок із усіма бебехами.
Я ніяк не можу втекти.
Я був так близько.
Я відчував запах свободи.
Я виклався на 100%. Тепер усе вирішуватиме Беар.
Я не хочу, щоб ти заходив у цю води. Як ти знаєш, там крокодили.
Цього я боявся більше.
-Ти дуже старався. -Я не знав, що ти там.
Гаразд, я піду. Залишилася ще одна людина.
Принаймні я ризикнув, так?
Це головне.
Я ризикнув і програв.
Ще хтось.
Боюся, це Ширлі.
Вона весь час боялася туди потрапити,
відколи вона тут.
Ширлі, мабуть, із тих, хто не сильно напружується.
«Усе гаразд».
О боже.
Не можу знайти пилу,
тож я зроблю все, щоб не попастися,
бо на такому пізньому етапі гри я не хочу їхати додому.
Стривай.
Опустися.
Це Ширлі.
Вона з іншого боку цього пагорка.
Я відчуваю спокусу напасти ззаду,
і я сподіваюся, що вона вже втомилася.
ЗДОБИЧ
Сідай.
Можеш утішитися. Я піймав тебе останньою.
Молодець.
І за кілька хвилин до кінця.
Ти мені зараз нагадуєш ніндзі.
І все ж не забувай, що я тебе спіймав.
Так.
Гаразд, майже хвилина у хвилину.
Ширлі попалася за три хвилини до кінця.
Гарна робота.
-Це вже троє. -Трьох спіймали.
-Прокляття. -Майже одночасно.
Цей Беар не жартує!
Він не жартує.
Моє серце ледь не вистрибувало з грудей,
і мене піймали за три хвилини до кінця.
Тож… я все одно злюся на себе,
і все тому, що я не зробила цей останній фірмовий розворот Ширлі.
Розвернулася б — побачила його.
Є такий вислів. Як із неба не ллє, то навчання не те.
Дощ у джунглях відкриває цілий інший вимір.
Але сьогодні було важко.
Ми посилили напруженість, але й ви підвищили свій рівень.
Денні, ти працюєш найзавзятіше.
Ти рішучий, ти вчишся, ти хочеш прогресу,
але я не побачив у тебе плану.
Ти навіть не пішов до виходу, щоб скласти план,
а сховався в тому кутку.
І я переможу, бо в тебе немає виходу.
Я почуваюся зручною мішенню. Я туди не вилізу.
Ти маєш скласти план, а тоді виконувати його.
І саме тоді ти переходиш у режим хитрості, швидкості й ефективності.
Ширлі, тобі вдалося уникати мене більшу частину часу.
Ти була хитрою.
Я упіймав тебе лише під кінець.
Сідай.
І мені подобається, що ти під час цього посміхалася.
Коло, ти послідовно виконував завдання.
-Ти мав план. -Так.
-А тоді ти пішов до заводі. -Так.
Але ти мене не помітив, і я зміг тебе схопити на плоту.
Тобі не було, куди бігти.
Кінець дороги, Коло!
Проте ти майже заволодів своїм інструментом.
Але іноді бути близько… недостатньо.
І нарешті,
людина, яка досягла найменшого прогресу
і буде виключена, це…
Денні.
І попри те, що ти працьовитий, попри те, що ти добрий командний гравець,
ти вибуваєш.
Беар полював на мене двічі.
Я іду з гордістю за себе.
Вчитися у Беара в джунглях Коста-Ріки —
це неймовірний досвід.
Я завжди це пам'ятатиму.
Я вдячний усім.
Привіт!
Отакої!
-Я вийшла! -Привіт!
Стеф, так!
-Так! -Так!
-Стеф! Так! -Так!
-Ти вибралася! -Ось так!
Стеф повернулася,
і вона знову перемогла.
Вона перемагає в усьому, що робить.
Справжня темна конячка, яка щодня доводить, яка вона дивовижна.
Розкажи нам усе.
Я знайшла інструмент, але не знала, для чого він.
Я дійшла до паркану й побачила, що це потрібний інструмент.
Тож я мала рознести паркан, і я весь час кричала: «Беаре!
«Беаре, маленький Беаре!»
Боже. Дивовижно. Молодець.
Думаю, решта групи здивувалася, коли я увійшла в браму,
але подив змінився повагою.
Зуу тепер дивиться на мене по-іншому.
Мені подобається, що мене недооцінюють.
Поки що тільки жінкам удавалося вибратися.
О боже. Хтось повертається.
Хто це?
Їх двоє!
Ширлі й Кола!
-Ширлі й Кола. -Так!
-Вони це зробили.
-Так! -Ви це зробили!
Я знала, що ви повернетеся.
Я дуже рада, що Ширлі й Кола вибралися.
Я знала, що ви повернетеся.
Я дуже близька з ними обома.
-Я така рада вас бачити. -Молодці.
Ми нервувалися. Я не брехатиму.
-Розкажіть нам. -Я пішов до заводі з крокодилами.
Я був на плоту, і я повільно рухався.
-Я бачив крокодилів. -Божечку.
А тоді мене підчепили, і позаду був Беар.
І він каже: «Ось і все». Це було за п'ять хвилин до кінця.
Ясно. Ширлі, а ти?
Я вирішила піти до тунелю,
і він упіймав мене за три хвилини до кінця.
Невже? Ти молодець.
-Ширлі! -Ширлі!
Хтось знає, що сталося з Денні?
Беар сказав, що він мусить піти,
бо попри те, що він захоплюється його силою і скромністю,
він не мав плану.
Сумно втрачати Денні,
але я рада, що тільки один із нас пішов.
-Що ж, ви всі троє молодці. -Так.
Дякую!
Дуже сумно, що Денні пішов. Він такий хороший хлопець,
він чудова людина, і мені його тут бракуватиме.
Зараз я намагаюся розслабитися.
Я щойно втратив Денні.
Тут багато галасунів, багато яскравих індивідуальностей.
Я просто хочу поспати, бо день був важкий.
Коли ми закінчили цю пригоду, я помітила,
що Кола трохи відсторонився.
Я не сприймаю це особисто. Я відчуваю, що так він маневрує.
Це сумно, тому що я обожнюю його посмішку,
і тому що він найвеселіша, найжиттєрадісніша людина,
тож коли він залізає в мушлю, це помітно, правда ж?
Я очікувала, що Кола весь світитиметься,
буде таким, як зазвичай, але він досі дуже мовчазний.
Команда Коли програла у випробуванні, і він не дуже добре сприймає поразки.
Він досі трохи ображається на Зуу.
Я не хочу на нього тиснути, але хочу, щоб повернувся старий добрий Коли.
Думаю, нам треба підняти тост.
Так. За Денні.
-Гаразд. За Денні. -За Денні.
За Денні.
-За Денні. -Будьмо.
Ширлі, якби в будиночку спалахнула пожежа,
кого з усіх нас ти рятувала б?
Себе.
Так.
Привіт, люба. Час прокидатися.
Це дуже напружена ситуація: жити з чужими людьми 24 години на добу.
До цього не підготуєшся.
У таборі є люди, які розмовляють дуже голосно,
і після всіх цих подій, які сталися,
враховуючи те, як надмірно вони днями святкували,
я краще їстиму свою їжу в тиші.
Я відчуваю, що Кола на мене сердитий,
але якщо під час завдання я сказав щось, що його образило,
він зосереджується не на тому. Можна про це поговорити.
Якщо ж він не хоче,
я залишу його в спокої, і хай робить як знає.
-Коли ти почала танцювати? -Із семи років.
Балет і степ — із двох.
-Це у вас сімейне? -Ні, ніхто не танцює.
То чим займалися твої мама з татом.
Ну, я не… Тато ніколи не був присутній у моєму житті.
і це багато років не давало мені спокою.
Можу уявити. Я знаю це відчуття.
Хороше ж у цьому всьому те, що такої мами не знайдеш. Вона неймовірна.
Іноді вони грають дві ролі.
Це якраз про мою маму.
Я щасливий, хоч у мене й не було повної сім'ї, як я хотів.
Це важко, але… я щасливий тим, що маю.
У нас із Зуу дуже схоже минуле.
Почати все з нуля й щосили намагатися чогось досягнути.
Тож було дуже приємно дізнатися про нього трохи більше.
-Ти жив у районі для бідних? -Так.
Я теж.
У нас із мамою завжди було тільки тимчасове житло,
доки мені не виповнилося 14…
І знаєш, як це, коли ти нарешті можеш їй допомогти?
Першу радість я відчув, коли погасив її борг.
-Це більше, ніж гроші. -Так.
Це душевний спокій, це розуміння, що вона може на мене покластися.
Думаю, коли ти великий галасливий хлопець,
у людей складається враження, що ти можеш бути агресивним,
або що твої наміри не відповідають твоїм словам.
Сподіваюся, у подальшому я зможу дати людям зрозуміти,
що я хороша людина. Я маю добрі наміри.
Але іноді я трохи галасливий.
Я маю запитання.
Коли ви розумієте, що ви в стосунках?
Через два місяці стосунків я спитала хлопця: «А що далі?»
І він каже: «Я не хочу чіпляти на це ярликів».
Чоловікам подобається різноманіття.
Так, ви з дівчиною добре ладнаєте,
робите всі ці милі речі,
і ось ти тримаєш її у своїх обіймах, а вона запитує:
«Чому ти почав стежити за тією дівчиною?»
Так. За мною є такий гріх.
Мене зраджували в шлюбі,
тож я маю проблеми з довірою, і це просто неминуче.
Коли ти усвідомлюєш, що травмована,
ти починаєш розуміти, як до тебе потрібно ставитися.
Я не хочу постійно казати: «Хто це? За ким ти стежиш?»
-Але це трапляється. -Авжеж.
-За цим не встежиш. -Але я уже вмію краще.
У газетах багато писали про моє особисте життя,
особливо в той період, коли я розлучилася зі своїм колишнім.
Часто по ночах я лягала в ліжко,
заплющувала очі й просто думала:
«Я тут одна. Ніхто мені не зашкодить. Можна спати.
Я не мушу зустрічатися зі світом. У мене були дуже темні думки,
і прихід сюди показав мені,
як я в собі зневірилася за ці останні два роки,
і я відчуваю, що повернула собі значну долю втраченої впевненості,
отримала шанс усе обдумати
і, сподіваюся, вийти звідси,
повернутися додому більш цілісною жінкою.
Гаразд, ходімо. Підготуймося.
День випробування. Ну, давай.
Полювання стає усе жорсткішим, але й наші знаменитості теж.
Хто переможе в битві тут,
на краю Кайманової скелі?
У сьогоднішньому завданні знаменитості будуть розділені на дві команди.
Команди повинні дістати якнайбільше мішків із припасами,
які звисають з цієї обурливо високої скелі,
уникаючи жовтих фальшивих мішків.
Для цього потрібно знайти правильні мотузки
і перерізати їх на вершині скелі,
щоб мішки можна було забрати з платформ унизу.
Але швидкість тут критично важлива.
Вони матимуть лише 30 секунд на кожній платформі,
перш ніж вона впаде у води, які кишать крокодилами.
Переможе команда, що збере якнайбільше мішків із припасами.
Привіт.
Що ж, ласкаво всіх прошу.
Подивіться, який гарний вид на Ведмежу яму.
Той, хто на вас полює, з нетерпінням чекає на вас там.
-О, звісно ж. -Ось і він.
А ось і він.
Ти міг би сісти зі мною в машину вранці.
Там було місце.
У Беара для вас дуже важливий урок, тож слухайте уважно.
Камені.
У вас може не бути ножа, але ви маєте шматок скелі.
Навіть якщо він не гострий, ви можете його розбити.
Тоді у вас буде гострий край.
Візьміть одну з цих мотузок.
Натягніть її із силою. Знайдіть гострий край.
-Гаразд. -Це потребує трохи зусиль.
Для цього випробування потрібні рівні команди,
тож хтось із вас не братиме участі.
-Джо, ти ще не був у Ведмежій ямі. -Ні.
Я лише скажу, що ти не виграєш у цьому шоу без тренування.
Ти маєш провести час у ямі.
Ти йдеш у Ведмежу яму.
-Ні. -Джо.
Ти мусиш перечекати, тож можеш дивитися й уболівати.
Я знав, що це станеться.
Я зроблю все, що зможу. Але, чесно кажучи, я нервуюся.
Тепер ми маємо дві чудові команди з трьох людей,
і мій обсесивно-компульсивний розлад почувається значно краще.
Отже, Стеф, оскільки ти єдина вибралася з Ведмежої ями минулого разу,
ти можеш обрати людей у свою команду.
-Хто це буде? -Зуу.
Ширлі.
Думаю, у мене блискуча команда.
Зуу — непереборна стихія, а Ширлі — наша королева.
Стеф, Зуу й Ширлі, ви утворюєте Помаранчеву команду.
Можете стати разом ось тут.
Отже, це означає, що у нас залишилися Лотті, Уна й Кола.
Ви утворюєте Зелену команду і підете першими.
-Зробімо це, народ. -Так.
Одна людина з кожної команди пересуватиметься платформами збоку скелі,
готова збирати мішки.
Інші дві перерізатимуть мотузки, перебуваючи на вершині скелі.
Це — ланцюг чіткої комунікації.
Не кричіть одне на одного,
інакше тут буде яєчня зі звуків.
Переможуть ті, чия комунікація буде найкращою.
-Думаю, ти маєш піти на виступ. -Я іду вниз?
-Думаю, так. -Ти хочеш?
Що скажете?
Ти точно залишаєшся нагорі, так?
-Я перерізатиму мотузки. -Так.
Тут нам потрібна твоя сила.
Хто добре рахує?
-Я попалася, бо неправильно рахувала. -Я це зроблю.
Лотті люб'язно погодилася звіситися з краю скелі,
тож вона збиратиме мішки.
Гаразд, отже, ви готові починати? Коло, що робитимеш ти?
-Перерізатиму. -Уно?
Вестиму комунікацію.
А Лотті готова спускатися. Лотті, усе гаразд?
Я трохи боюся впасти. Не буду брехати.
Отже, пам'ятайте: п'ять зелених мішків, п'ять платформ.
Лотті, таймер почне 30-секундний відлік, щойно ти поставиш ногу на платформу.
-Бажаю тобі удачі. -Дякую.
До зустрічі, Голлі. Дякую.
Переможуть ті, хто швидше збере найбільше мішків.
Неможливо підготуватися до несподіваного.
Ти просто маєш вірити в себе.
Поки я тут, я весь час собі кажу: «Вір у себе». Тож почнімо.
-О, це страшно! -Я знаю. Не дивися вниз.
Не дивитися вниз. Я дивитимуся нагору, на вас.
Чесно, мені не дуже подобається звисати з краю скелі
на висоті сотні метрів над землею. Я боялася впасти.
Але, гадаю, коли ти йдеш на завдання, ти просто маєш зосередитися.
Так, друзі, Лотті на позиції.
Щойно вона переступить, Уно, Коло, ви починаєте діяти.
Три, два, один!
-Час пішов. -Це той?
-Ні. -Ні? Ідемо далі. Цей?
-Цей. -Добре.
-Молодець. -Кола переріже мотузку.
Я найсильніший, тож я перебиватиму мотузки.
Я робив маленькі надрізи, але перерізати мотузку було важко.
Це було складно.
Давай, Коло. Обережно. Натягни її із силою.
-О, молодець. Він це зробив! -Давай, Лотті.
-Упіймала? -Молодець, Лотті. Чітка комунікація.
-Потягни за карабін. -Добре.
Узяла. Молодець.
-Ти перейшла на наступну. -Наступна.
Починається відлік часу.
-Це той? -Наступний.
Не цей.
Моїм завданням було віддавати накази Лотті,
потім Колі, і знову Лотті.
-Це той? -Лотті, це та мотузка?
-Ні. -Гаразд, це та?
У мені прокинулася ірландська мама,
адже я часто мушу кричати їм: «Лягайте спати!»
Це та?
Це такий трохи верескливий рев.
-Ця? -Ага.
Так, ця, добре. Він її зараз перерізає, Лотті.
-Ти опанував техніку. -Опускається.
-Так. -Добре, наступна.
-Гаразд, наступна. -Вона на наступній платформі.
-Ти на платформі? -Ага.
-Так, на платформі. Це та? -Так.
-Так. Добре. -Добре, молодець. З першого разу.
Напружена робота. Було нелегко.
Комунікація була хороша. Я знала все, що відбувається.
-Він у неї. Давай. -Готово.
-Усе. -Тримаю.
Іди далі.
-Наступна, ясно. -Наступна, так.
-Це та? -Ага.
-Так, це та. -Це та. Давай, Коло.
Мої руки ставали важчими з кожним ударом, який я робив.
-Скільки секунд залишилося? -Двадцять три, 24, 25.
Народ, мені треба йти далі.
Я переходжу.
Переходь!
Гаразд, це та?
Ні, наступна. Остання.
Наступна. Це не та. Це та?
-Так. -Так.
Так, давай! Продовжуй.
-Давай. -Знаю, ти втомився.
Бий із розмаху.
Давай. Спіймай цей ритм.
Я випробовував свою витривалість і здатність діяти під тиском.
-Давай. Натягни її. -Коло!
Швидше!
О, вона злетіла.
Я впала, і це було доволі страшно, але ми справді добре працювали.
У нас була дуже добра комунікація.
-Молодці. Три мішки. -Три мішки.
-Я майже перебив цю. -Ми добре впоралися.
Я втомився в кінці. Рука працювала вже інакше, ніж там.
Я дуже пишаюся командою.
Надіюся, ми уникнемо Ведмежої ями.
Та хто знає? Поживемо, побачимо.
Ви молодці. Гарна робота.
У вас три мішки. Чи цього достатньо? Поживемо, побачимо.
Краще б це був ніж.
Я знаю.
-Кличте наступних. -Дякую.
-Так, починаємо.
Стеф, я знаю, що ти впораєшся.
Роби своє. Це для тебе дрібниці.
Ти ведеш денні телепрограми.
Ми це зможемо, хай там що.
Я трохи нервуюся через це випробування,
бо я ще ніколи нічого не робила на висоті,
тож я боюся.
Але в моїй кар'єрі траплялося стільки несподіваного,
що я почуваюся готовою до несподіванок.
Гаразд, отже, Стеф на позиції.
-Зуу, що ти робиш? -Перерізаю мотузку.
Це означає, що ти, Ширлі, стоятимеш на краю.
Пам'ятайте, головне тут — ланцюг комунікації.
Кажи чітко.
Зелена команда зібрала три мішки,
тож вам для перемоги потрібні чотири.
Пам'ятайте, ви збираєте помаранчеві мішки.
П'ять мішків, п'ять платформ. Ми бажаємо вам удачі.
Стеф, відлік почнеться, коли ти ступиш на ту платформу.
Щасти тобі.
Три, два, один, поїхали!
Ні!
Наша команда хотіла бути лаконічною.
Так!
Перебивай!
У нас була гарна комунікація,
і я різав ці мотузки, ніби масло.
Так!
Ця задача показує, що треба зберігати спокій.
Пояснювати.
-Перерізай! -Перерізай!
Чітка комунікація. Вони дуже добре рухаються.
Іди!
Ні!
Так!
Перерізай!
-Перерізай! -Перерізай!
Тягни.
Думаю, вона намагається стягнути мішок з мотузки.
О, вона впала.
Я тягнула так сильно, що він мотузка різко обірвалася,
і тоді я впала
в кактус.
Вона в нормі?
Їй вислали допомогу, бо вона вдарилася.
-Стеф, ти в нормі? -У мене кров із носа.
Я почувалася побитою.
Тієї миті я відчувала, як по моєму обличчю стікає кров.
Мені було дуже боляче.
Схоже, її нудить.
Молодець, Стеф. Молодець.
Так, ведіть її сюди. Гарна робота, Стеф.
Нам буде потрібно пройти туди, добре?
Коли її підняли, у неї був поріз на носі,
її маленькі руки тремтіли, і її оточили медики.
-Ти в нормі? -Іди сюди. Стеф трохи вдарилася.
Ми посадимо тебе тут.
-О боже. -Ось так.
Хочеш сісти? Ти вдарилась чимось іще?
-Ти вдарилася коліном? -Руками й ногами.
І так, я напоролася на кактус.
Так, мені боляче.
Але, як хтось мені сказав, біль — це слабкість, яка залишає твоє тіло.
Я не дуже в цьому впевнена, але я тримаюся за цю думку.
Стеф упала, вдарилася об скелю й порізала собі носа.
-Вона з медиками. З нею все буде добре. -Так.
Ви в динамічному середовищі.
Ви покинете це шоу з хоробрими серцями,
але також із кількома саднами, подряпинами
і, можливо, невеликим шрамом на згадку про цю пригоду.
Важко на це дивитися, бо ця команда працювала так добре.
-Ви були швидкі. Так? -Дуже.
-Так. -Ефективні.
Ви зібрали два мішки, і ви виграли б у цьому завданні.
Але ця команда зібрала три. У вас же два мішки.
Це означає, що ви зі Стеф приєднаєтеся до Джо у Ведмежій ямі.
Круто. Вітаю, народ.
Так, ви молодці. Молодці.
Бережіть себе, ідіть додому й відпочиньте,
адже завтра буде складний день.
-Це так. Гаразд, до зустрічі. -До зустрічі.
-Ви молодці. -Дякую.
-Ти в порядку, Ширлі? -Так.
Я була на краю, і я так добре чула ці крики.
Я ще довго чула їх у своїй голові.
-Мені треба викинути їх звідти, розумієш? -Так.
Але Зуу чудово впорався з перерізанням мотузки, дуже швидко.
Я розумію, що ви хотіли б, щоб це закінчилося інакше.
-Уже як є, приятелю. -Так.
Головне, щоб зі Стеф усе було добре.
-Так. -Зуу однозначно змінився як людина.
Він був трохи пихатим, коли прийшов сюди.
Він погано сприймав поразки, як ми бачили,
але він так підтримував Стеф після цього нещасного випадку.
І я знаю, що Зуу, який прийшов у табір тиждень тому,
ніколи не змирився б із нечесною конкуренцією,
але, схоже, він спокійно це сприйняв,
і він явно подорослішав.
Як почуваєтеся перед Ведмежою ямою?
-Так, я трохи нервуюся. -Ага.
Тож я просто спробую і…
-Знаєте… -Знайди вихід і вийди.
-Так. -Це найкраще.
Я почуваюся побитою.
Я ніби шматок м'яса, який розм'якшили.
-Стеф! -Привіт.
-Стеф! -Ти повернулася!
-Боже. Ти в нормі? -Вона повернулася.
-Ми хвилювалися. -Привіт. Дякую.
-Так, я в нормі, дякую. -Диво-жінка.
Просто трохи… Так.
Лікарка мені сказала, що мені не можна йти у Ведмежу яму.
Я в порядку. Нічого серйозного не зламано,
але мені шкода, тому що ми дуже добре йшли.
-Не варто. -Ми мали два мішки.
-Це нічого. Це нормально. -То що вам сказав Беар?
-Ми йдемо у яму. -Ви двоє?
Так.
Я почуваюся трохи спустошеною.
Враховуючи, що Ширлі й Зуу йдуть у Ведмежу яму через мене,
я хотіла бути з ними.
Дякую за таку підтримку й усе інше, тож…
-Я просто хотіла трохи уваги. -Ми знаємо, що саме тому ти це й зробила.
Я подумала: «Мені потрібна медична драма».
Я просто не хочу, щоб люди мене жаліли.
Я не хочу бути «бідною старою Стеф».
Я буквально ненавиджу співчуття.
Я відкриваю масажний салон.
-Лягай, Джо. -Добре.
Гаразд.
-Це… -Як почуваєшся?
-Добре. То це… -Справді?
-Це твої руки? -Я…
Я не впевнений, що обирав глибокий масаж тка…
Я люблю вас, народ. Добраніч.
Люблю вас.
Як тобі мій масаж, Джозефе?
О боже!
-Ширлі! -Боже мій.
При вимкненому світлі…
Для чого ця вправа?
-Це для тазу, коли ти старієш. -О так!
Я готовий. Готовий іти.
Я маю роздобути ці інструменти.
Бо треба очікувати несподіваного. Очікуй несподіваного, бро.
-Жарти в сторону. -Бро, годі випускати в повітря негатив.
-Жодного негативу. -Ти нагнітаєш.
-Я на позитиві. -Ти охоплений негативом.
Не охоплений.
Я багато чого тримаю в собі.
Тут, на шоу, ми із Зуу час від часу сперечалися,
і мене ображає його поведінка.
Тож мені потрібен простір.
-Приятелю, що зараз відбувається? -Знаєш що? Я піду.
Я не знаю. Я намагався поговорити з Колою.
Думаю, усі тут просто ходять навшпиньки.
Я злю Колу, але я відчуваю, що він надто гостро реагує
на якісь дрібниці, розумієте?
Ти просто використовуєш мене як козла-відбувайла для своїх емоцій.
Учорашнє випробування обернулося драмою,
і поки у Стеф вихідний,
лише три знаменитості вирушають у Ведмежу яму,
і сьогодні буде важче, ніж раніше.
Бійці йдуть на завдання. Готові до бою.
-Привіт. -Привіт.
Голлі прийшла.
Схоже, ви готові.
-Так. -Сідайте, друзі.
Зберіться разом.
Перш за все, після вчорашнього я маю сказати,
що ти була там такою хороброю.
Уявляю, як це було жахливо.
Так, але всі мене дуже підтримали.
-Мені не можна у Ведмежу яму. Я розбита. -Розумію.
І це означає, що тільки ви троє сьогодні битиметеся у Ведмежій ямі.
-Я бачу явний брак листя у твоєму костюмі. -Так.
-Це навмисно? -Так, я хочу, щоб він мене бачив.
-Хочу, щоб він бачив, як я вийду. -Гаразд!
-Це сміливо. -Так і є.
-Боже. -Яка войовничість.
Я вийду ефектно.
Отже, Джо, Зуу й Ширлі. ви ось-ось попрямуєте у Ведмежу яму.
Але сьогодні Беар змінив правила бою.
Ви пробудете в ямі 45 хвилин.
Там і досі є три виходи,
але тепер ви не можете просто уникати Беара до кінця часу.
Ви повинні втекти з Ведмежої ями.
Ні!
Ставки тут дуже високі.
До фіналу кілька днів,
і щонайменше один із вас сьогодні поїде додому.
Час вийти в цю браму й потрапити у Ведмежу яму.
Бажаю вам усім удачі.
-Щасти, народ. -Успіху.
Ми вас любимо.
Усі хочуть залишитися.
Суть не лише в бажанні змагатися. І не в перемозі.
А в тому, щоб довести собі, що ти можеш зайти так далеко.
Я хочу потрапити у фінал.
Я буду зосередженою,
і я зроблю все, на що здатна, заради всіх жінок, яким за 50.
Коли я сюди прийшов, я не гнався за адреналіном,
але тепер це зовсім новий Джо, і я буду дуже рішучим.
Цікаво.
Вихід-тунель, вихід-паркан, вихід під парканом.
І всі розосереджені.
Обговоримо, хто який вихід обирає?
Ні.
Я не маю їм казати. Мова не про них. Мова про мене.
Ведмежа яма має три виходи,
і для кожного з них потрібен спеціальний інструмент.
Місця розташування інструментів показані на картах біля виходів.
Але, як і завжди, у Ведмежій ямі немає нічого простого.
Гаразд, ходімо за ними.
-Як почуваєшся, Джо? -Я думаю, що ця карта складна.
Вони малюють дерево біля слова «дерево», але ж це не дерево.
Це дерево.
Якщо це дерево, тоді масштаб…
Я тобі раджу не шукати на цій карті масштабу.
-Так. -Це ти проти себе.
А не ми одне проти одного.
Зробімо це. Ходімо.
Час їм повідомити… що для «Полювання на знаменитостей»
усе готово.
Так, гаразд.
Розпочнімо полювання.
Гаразд.
Я навіть дихаю шумно.
Я дуже хочу втекти. Я вперше в ямі.
Не хочу відразу ж поїхати додому.
Я піду до підкопу під парканом.
Я маю втекти, і це на мене давить, а в голові тісно від думок,
і я намагаюся зосередитися на тому, що повинен робити.
Я вже захекалася.
Це складний рельєф.
Не йди надто повільно. Не йди зашвидко.
Я думаю піти до виходу-тунелю,,
тому що минулого разу я зазнала там великої невдачі.
Сподіваюся, коли я дістануся тунелю,
мені буде легше, тому що я пішла далі всіх.
Питання, схоплять мене чи ні.
Уперед, бляха!
Я хочу знайти вихід-паркан, бо він найближчий.
Я бігтиму щосили, дістану карту й виберуся звідси.
Усе вирішує відстань до інструментів.
Так. Я хочу зробити ранню спробу.
Упевнений, вони рухатимуться швидко, щоб дістатися виходу й придумати план.
Але коли ти намагаєшся діяти швидко,
імовірність того, що ти помилишся, вища,
і саме на це я розраховую.
Хтось себе видасть.
Мені потрібно тільки не втрачати пильність і слухати.
Я уже виснажений.
Я ніби щось почув там, але я не впевнений.
Я маю зайти в ущелину й вилізти на інший бік. Це я і робитиму.
Я його бачу.
О боже. Яка гарячка!
Давай!
Я просто щасливий, що дістався виходу так швидко.
Я не шкодую сил.
Я прийшов не за поразкою.
Я маю знайти ключ.
Я узяв карту із зображенням інструмента.
Інструмент був у заводі з крокодилами.
О боже.
Я спробую обійти навколо й дістати цей ключ.
Де ця вода, бро?
Де ця вода?
БІҐ ЗУУ ВІДСТАНЬ ДО КЛЮЧА: 275 М
ДЖО ВІДСТАНЬ ДО КЛЮЧА: 111 М
Мені потрібен вихід, тож я маю вибратися нагору.
Паркан. Це паркан. Це паркан.
Я знайшов вихід.
Тоді я бачу карту, де зображено інструмент.
Гаразд.
Потрібна лопата.
Лопата.
І щоб дістати лопату, я маю піти в місце під назвою Чорна скеля.
Це вгорі.
Це там.
Треба йти.
Ставки значно підвищилися,
тому що тепер, щоб тебе не виключили, ти маєш втекти з ями.
Рельєф складніший, ніж я очікував.
На відкритій місцевості ти повинен щоп'ять секунд
перевіряти обстановку навколо.
Де Чорна скеля?
Бляха!
Я не дуже розумію, де я.
ДЖО
ШИРЛІ ВІДСТАНЬ ДО ВИХОДУ: 15 М
Він має бути десь тут.
Це тунель.
Це вихід-тунель.
Бачу, що мені потрібен гайковий ключ.
Тепер я маю знайти цей гайковий ключ.
Отже, треба перетнути русло річки, яке розташоване ось тут.
Можливо, інструмент Ширлі відносно близько до її виходу,
але діставшися його,
їй доведеться поборотися з Беаровою пасткою.
Спрацювала одна з моїх розтяжок.
Хай би хто це був, він чи вона знає, що я поруч.
Я підберуся ближче й спробую з ними порівнятися.
Привіт.
Як думаєте, хто повернеться?
-Я думаю, Джо повернеться. -Думаю, Джо.
Гадаю, Джо буде дуже… Він сказав: «Я маю це зробити».
-Логістичний підхід. -Так.
-Ширлі дуже рішуча. -Думаєте, він полюватиме на Зуу?
Можливо, тому що Зуу не має маскування.
-Він пішов без ґілі. -Беар його помітить.
Він щось пішов не в той бік.
Я дуже ним пишаюся: тим, як він тепер сприймає поразки тощо…
-Так, він тут подорослішав. -Зовсім інший.
Тому що він прийшов сюди людиною,
яка не вміла програвати гідно,,
і він піде звідси, якщо піде, таким дорослим, таким…
І я просто думаю: «Ого». Бо він дуже змінився.
Сьогодні він був таким добрим до всіх.
-Раніше він таким не був. -Так.
Я не згоден із тим, що ти кажеш.
Якась відверта фігня.
Це справді так.
Я не згоден із Лотті, коли йдеться про Зуу.
Під час випробувань
видно його величезне его, його змагальницький бік.
І ми бачили, як він реагує.
Із чорної кішки білої не зробиш.
Я шукаю гайковий ключ.
Він має бути десь тут.
Хай би ким була ця людина, вона зачепила розтяжку.
Зараз вона має бути поруч із інструментом і моєю пасткою.
І якщо їй вдасться обставити мою пастку, я повинен не дозволити їй обставити мене.
ШИРЛІ - ВІДСТАНЬ ДО ГАЙКОВОГО КЛЮЧА: 13 М ВІДСТАНЬ ВІД БЕАРА: 74 М
Він має бути тут.
Він має бути десь поруч.
Я знайшла ключ.
Гайковий ключ усередині пастки.
У мене лише 30 секунд.
Раз, Міссісіпі, два, Міссісіпі, три…
О боже. Ну, давай.
Якщо діяти повільно, тебе спіймають.
О, маленькі ручки.
Ти зможеш, Ширлі.
Це Ширлі.
Якщо пастка її не спіймає, спіймаю я.
Я взяла гайковий ключ.
А тоді я повертаюся і бачу його обличчя.
Вона тікає!
ЗДОБИЧ
Ти вибралася з пастки.
Молодець. Добре рахуєш.
-Але ти не помітила мене. -Знаю. Згодна.
Тільки я попалася?
-Поки що. -Ясно.
-Залишайся тут. -Дякую.
Бути спійманою не найкраща річ на світі,
але я маю сказати, що як вічна змагальниця,
я трохи в собі розчарована.
Але вже як є.
Когось упіймали.
Дуже можливо, що це Зуу.
-Ага. -Він був найпомітнішим.
Так, отже, Ширлі спіймана.
Увесь цей шум і крики відлякали б будь-кого поблизу,
тож я випробую свою удачу і піду до Кайманової заводі.
Я знаю, що там є інструмент, а вода завжди сповільнює людей.
Де ця вода?
Так, це вже інша справа.
Я бачу маленький гумовий човен. Що я з цим робитиму?
КУПАТИСЯ ЗАБОРОНЕНО
Я бачу підвішений ключ.
Я лише маю відв'язати його, забрати,
повернутися до паркану й вийти. Поїхали.
Лайно!
Це не працює.
Господи.
Важко забратися в цей маленький гумовий човен.
Він замалий. Я не думав, що він мене витримає.
Я стараюся, але нічого не виходить.
Як мені в біса це забрати?
Знаючи, що там є крокодил,
я почувався всіма героями бойовиків одночасно.
Як мені звідси вибратися, бро?
І я дістав ключ.
Так!
Це прапорець.
Гаразд. Ідемо сюди.
Ходімо. Я його чую.
Це та сама розтяжка, і це там, звідки я прийшов.
Гаразд. Ходімо сюди.
Це Джо.
Це дуже виснажливо.
Намагатися ані на мить не втрачати пильності.
Так. Мені потрібна лопата.
Я бачу червоний прапорець у металевому кубі.
Мабуть, це мій інструмент. Я маю зайти в куб.
Це пастка.
Як туди зайти?
Тридцять секунд.
Що мені робити?
Що він робить?
Безсумнівно, він бачить, що ця пастка вже спрацювала.
Я просто дуже хвилююся.
Якщо ти не виберешся… тебе відправлять додому.
Подивимося.
Послаблення натягу. Я не хочу цього торкатися.
Послаблення натягу.
Він думає вголос.
Він повністю відволікся.
Не знаю.
ЗДОБИЧ
Не говори вголос, коли щось обдумуєш.
Не рухайся.
Я почав добре і радів, що знаю, де мій інструмент.
Я надто зволікав, і я так шумів, що Беар підкрався ззаду
і кинув мене на землю, як шматок лайна.
Я дуже роздратувався. Я був просто спустошений.
Двоє спіймані.
Тільки один Зуу ще й досі на волі.
-Двоє з них! -Ні!
-О боже. Ви це чули? -Так.
-Це означає, що піймали вже двох. -Двох.
-Сьогодні він просто безжальний. -Так.
-Так, він нікому не дає ані шансу. -Ага.
Гаразд, ходімо.
Якщо Джо й Ширлі шукали інструменти поблизу Чорної скелі,
їхньою ціллю були тунель і підкоп під парканом,
а отже, Зуу обрав інший вихід через паркан,
і він моя нова мішень.
Здаватися ніяк не можна. Ти мусиш це зробити.
Так, думаю, я бачу когось попереду.
Того разу я був так близько. Я буквально вставив ключ у замок.
Але цього разу я вийду.
Гаразд, ходімо.
Бляха! Давай.
Вставив. Ну ж бо.
Ну, давай!
Давай.
Так!
Давай!
Що скажеш, Беаре Ґріллзе?
Надто пізно.
Це Зуу в останню мить вибрався з ями.
Я це зробив. Я зробив.
Я це зробив, бро.
О боже. Місію виконано.
-Виснажливо? -Так.
-Я почуваюся розбитим. Так. -Так.
Ти побачив пастку, і пастка тебе зачарувала.
Ти дивився на цю річ, ніби загіпнотизований нею.
Так, і я заплутався, адже пастку вже активували.
Що мені робити?
-Це було очевидно. -Так.
Мабуть, якби я відступив на крок, я це зрозумів би,
але замість цього я ходив навколо, розмовляючи із собою і не особливо…
Так я тебе і знайшов, бо я тебе почув.
А тоді я підійшов до тебе ззаду, і це був кінець.
-Це прикро. Так. -Прості уроки.
-Ширлі, ти мала план. -Я мала план.
План був піти найдовшою дорогою, але я сидів у засідці.
Я думала: «Зараз він звідкись вийде».
Я тебе бачив. Ти уважно дивилася.
Це було чудово.
Я була на жовтому й не переходила на червоний.
Ти тут вдруге.
Так, ти вже маєш починати це розуміти.
Під кінець «Полювання на знаменитостей» конкуренція стає жорсткішою.
Місця для помилки все менше.
Людина, яка зробила більше помилок, ніж це було дозволено,
і яка вирушить додому…
Думаєте, Зуу вже спіймали?
-Сподіваюся, він звідти вийде. -Так.
Я думаю, він так подорослішав.
Ти бачила його роздратування, коли він дізнався, що йде в яму?
-Ні, він не був роздратований. -Був.
-Він не був роздратований. -Так, був.
-Ні, не був. -Так.
-Як саме? -Що ти зробиш?
-«Ні, не був». «Так, був». -Не треба мені грубіянити.
Я не грубіяню.
-Не треба бути… -Ні, це ти…
Ти поводишся так, ніби я… Але це ти так робила.
Ми з Колою постійно сваримося, як старе подружжя.
Думаю, Кола трохи суперничає із Зуу,
і щоразу, коли він програє у випробуванні, він поводиться дуже погано.
Ми ходимо навшпиньки, щоб його не дратувати.
-Хай би що я казав, ти кажеш «ні». -То ти все робиш правильно?
Ти все кажеш правильно? Гаразд, байдуже.
-Ти не даєш мені говорити. -Ти бурчиш, коли програєш.
-Стули пельку. -Ти на всіх бурчиш.
-Байдуже. Мені начхати. -Похмурий, грубий.
-То не говори зі мною. -Ти не вмієш програвати.
-Зуу так подорослішав. -Чого ти кричиш?
-Ти не повинна зі мною говорити. -Добре, тоді не говори зі мною.
Може, поговоримо про щось інше? Змінимо тему?
-Ідіотка. -Годі тобі, Коло.
-Мені байдуже. -Тоді йди.
Відома завдяки сестрі.
Переклад субтитрів: Сабіна Дадашева