Kolának át kell kelnie a krokodilos tavon az eszközhöz. Türelmesnek kell lennem.
ÚSZNI TILOS!
Nem találom.
Ha már a tutajon van, és nincs hova menekülnie,
lecsapok rá.
Rendben.
Ott van.
Közel a szabadság.
Meg kell szereznem azt a nyamvadt fűrészt,
és ki kell jutnom.
Dübörög a szívem.
Hol van Bear?
Szóval…
Kola elsétált mellettem,
elérte a Kajmán-medencét,
én pedig szépen kivárom, hogy vízre szálljon,
hogy lecsaphassak rá.
Hogy jutok el oda?
Villámlik.
Eleredt az eső.
- Megszívják a Veremben. - Az biztos.
****** meg ez a víz!
Átvonszolom magam a vízen.
Rettegek.
Nem akarok vacsora lenni.
ELKAPTÁK
- ******! - Vége van, Kola.
CELEBVADÁSZAT: MENEKÜLÉS BEAR GRYLLS ELŐL
Vége van.
Ügyes próbálkozás.
Visszanéztem, és ott volt Bear.
Horogra akadtam. Esélyem se volt menekülni.
Pedig közel jártam. Éreztem a szabadság illatát.
Mindent beleadtam. A többi Bear-en múlik.
Nem kéne a vízbe esned. Mint tudod, krokodilok lakják.
Tőlük féltem a legjobban.
- Igyekeztél. - Nem tudtam, hogy ott vagy.
Na jó, én megyek. Még van egy szabad ember.
Legalább megpróbáltam, nem?
Ez itt a lényeg.
Merész voltam. Vesztettem.
Még egy.
Félek, hogy Shirley az.
Amióta csak itt van, retteg a Veremtől.
Szerintem Shirley tök lazán kezeli a dolgot.
„Semmi gond.”
Te jó ég!
Nem találom a fűrészt, szóval megpróbálom elkerülni Bear-t,
mert ha már idáig jutottam, nem akarok hazamenni.
Várj!
Bukj le!
Ez Shirley.
Az emelkedő másik oldalán van.
Megpróbálok hátulról közelíteni.
Remélem, mostanra már elfáradt.
ELKAPTÁK
Guggolj le!
Büszke lehetsz, téged kaptalak el utoljára.
Szép volt!
Ráadásul a vége előtt.
Most úgy nézel ki, mint egy nindzsa.
De ez nem változtat azon, hogy elkaptalak.
Igaz.
Oké, épp a vége előtt.
Csupán három perc maradt hátra.
Szép munka!
- Már hármat elkapott. - Igen.
- Fenébe! - Közel voltak egymáshoz.
Bear nem szórakozik.
Az már biztos!
A szívem úgy zakatolt, hogy majd kiugrott a helyéről.
Bear három perccel a vége előtt kapott el.
De azért haragszom magamra,
mert a végén beleadhattam volna egy pörgi Shirley-t.
Ha pörgök egyet, észreveszem.
Azt mondják, akkor érdemes edzeni, ha jól esik.
Ha dzsungelben esik az eső, az rátesz egy lapáttal.
A mai nap nehéz volt.
Feltekertük az intenzitást, de ti is felpörögtetek.
Danny, nálad senki sem dolgozik keményebben.
Elszánt vagy, tanulsz, fejlődni akarsz,
de semmi terved nem volt mára.
A kijáratot se kerested meg, hogy kieszelj egy tervet.
Inkább a sarokba futottál.
Nem volt menekvés, esélyed se volt.
Könnyű préda lettem. Nem jutnék fel.
Szükség van egy tervre, és azt végre is kell hajtani.
Akkor lehet lopakodni, mégpedig gyorsan és hatékonyan.
Shirley, te tudtál legtovább elkerülni engem a Veremben.
Te végig lopakodtál.
Csak a végén kaptalak el.
Guggolj le!
És tetszik, hogy mosolyogsz.
Kola, neked volt célod.
- Volt terved. - Igen.
- Aztán vízre szálltál. - Igen.
Nem vettél észre, és el tudtalak kapni, mikor a tutajon voltál.
Nem menekülhettél.
Vége van, Kola.
De majdnem megszerezted a szerszámot.
Viszont a majdnem itt nem elég.
Végső soron
aki a legkevesebbet fejlődött,
és most ezért kiesik…
az Danny.
Bár szerénység jellemez, keményen dolgozol, és csapatjátékos vagy,
kiestél.
Bear kétszer vadászott rám.
Emelt fővel távozom.
A dzsungelben tanulhattam Bear-től.
Hihetetlen élmény volt.
Erre mindig emlékezni fogok. Mindenkinek hálás vagyok.
Hahó!
A jó életbe!
- Kijutottam! - Szia!
Ez az, Steph!
- Igen! - Juhé!
- Steph! Hurrá! - Igen!
- Kijutottál! - Ez az!
Steph visszatért.
Újra ő győzött.
Folyton győzedelmeskedik.
Esélytelen versenyzőnek tűnik, de folyton bebizonyítja a rátermettségét.
Mondj el mindent!
Találtam egy szerszámot, de nem tudtam, mire való.
A kerítésnél kiderült, hogy pont arra van szükségem.
Ki kellett vernem egy részt, közben meg üvöltöttem: „Bear!
Bear! Nem kell ide Bear!”
Egek! Elképesztő. Ügyes!
Szerintem nagyon meglepődtek, mikor visszaértem,
de most már tisztelnek.
Zuu kicsit másképp néz rám.
Bár szeretem, mikor alábecsülnek.
Eddig csak nők jutottak ki a Veremből.
Istenem! Jön valaki.
Ki az?
Ketten vannak!
Shirley és Kola!
- Shirley és Kola. - Igen!
- Megcsinálták.
- Ez az! - Sikerült!
Tudtam, hogy menni fog.
Nagyon örülök, hogy Shirley és Kola is megúszta.
Tudtam, hogy visszajössz.
Mindketten nagyon fontosak nekem.
- Örülök nektek. - Szép volt!
Őszinte leszek: stresszeltünk.
- Meséljetek! - Én a krokodilos medencéhez mentem.
Lassan haladtam a tutajjal.
- Láttam a krokodilokat. - A jó életbe!
Bear mögém került, és elkapott.
Elkezdi: „Vége.” És mindezt úgy öt perccel a vége előtt.
Shirley, veled mi volt?
A csatornakijáratot céloztam be.
Három percre voltam tőle, mikor elkapott.
Igen? Azért szép volt.
- Shirley! - Shirley!
És tudjátok, mi történt Dannyvel?
Bear azt mondta, neki kell mennie,
mert bár tiszteletre méltó az ereje és a szerénysége,
nem volt terve.
Kár Dannyért,
de örülök, hogy csak az egyikünk esett ki.
- Ügyesek voltatok. - Igen.
Kösz.
Szörnyen sajnálom, hogy Danny elment. Nagyszerű ember,
csodálatos személyiség, és nagyon fog hiányozni.
Megpróbálok lazítani.
Elvesztettem Dannyt.
Nagy a hangzavar, sok az erős személyiség.
Le akarok feküdni, mert kemény napom volt.
Kezdettől fogva úgy tűnik nekem,
hogy Kola kicsit zárkózott.
Nem veszem magamra. Szerintem ez a megküzdési stratégiája.
Szomorú, mert imádom látni, mikor mosolyog.
Nagyon vicces és vidám személyiség,
szóval feltűnik az embernek, mikor visszavonul.
Azt vártam, hogy Kola mosolyogva jön vissza,
visszatér a régi kerékvágásba, de még mindig nagyon csendes.
A csapata elvesztette a kihívást, és Kola nem viseli jól a vereséget.
Még mindig haragszik egy kicsit Zuura.
Nem akarom nyaggatni, de szeretném visszakapni a régi Kolát.
Szerintem koccintsunk!
Igen. Danny fiúra!
- Oksa. Dannyre! - Dannyre!
Danny fiúra!
- Dannyre! - Csirió!
Shirley, ha most tűz ütne ki itt,
te kit mentenél ki?
Magamat.
Igen.
Szia, drágám! Ébresztő!
Eszméletlenül stresszes a nap 24 órájában idegenekkel élni.
Az ilyesmire nem lehet felkészülni.
Némelyik táborlakó nagyon hangos tud lenni,
és a történtek után,
ahogy legutóbb túlzásba vitték az ünneplést,
inkább csak csendben eszem.
Úgy érzem, Kola dühös rám,
de ha valamivel felbosszantottam a kihívás során,
nem erre kéne fókuszálnia. Meg lehetne ezt beszélni.
Ha nincs kedve hozzá, békén hagyom.
Mikor kezdtél táncolni?
Hétévesen. A balettet és sztepptáncot kétévesen.
- Családi örökség? - Nem, más nem táncolt a családban.
A szüleid mivel foglalkoztak?
Hát, apa sosem volt jelen az életemben,
és ez évekig kihatott rám.
Gondolom. Ismerem az érzést.
- Viszont így kaptam egy különleges anyát. - Néha egy ember tölti be a két szerepet.
Anya is ilyen. Néha áldásnak tartom az egészet,
bár nagyon vágytam a teljes családra.
Nehéz, de örülök annak, amim van.
Hasonló körülmények között nevelkedtünk.
Szegénységből küzdöttük fel magunkat,
szóval jó volt egy kicsit jobban megismerni.
- Szegény környéken éltél? - Igen.
Én is.
Tizennégy éves koromig átmeneti szállásokon laktunk anyával.
Milyen érzés, hogy most tudsz neki segíteni?
Klassz volt, hogy rendezhettem az adósságait.
- Nem csak a pénz számít. - Igaz.
Hanem a lelki nyugalom, a tudat, hogy bármiben számíthat rám.
Ha valaki nagydarab, és hangos,
előfordul, hogy agresszívnek tartják,
és kételkednek a szándékaiban.
A továbbiakban remélhetőleg meg tudom velük értetni,
hogy jó ember vagyok. Jók a szándékaim. Csak néha kicsit hangos vagyok.
Egy kérdés: mikortól válik számodra komollyá egy kapcsolat?
Két hónap után megkérdeztem, akivel jártam: „Merre tartunk?”
Mire ő: „Hagyjuk a címkéket!” Mi ez már?
A férfiak több vasat tartanak a tűzben.
Jól megvannak valakivel, kedvesek vele, meg minden.
A csaj odabújik, és ölelkeznek.
A csaj meg: „Miért követted be azt a lányt?”
Igen. Ilyet én is szoktam.
A férjem félrelépett,
ezért nehezen bízom másokban, ez csak természetes.
Van, hogy megbecsülést vársz,
közben meg ártanak neked mások.
Nem akarok így viselkedni: „Ki az? Kit követsz?”
- De megesik. - Persze.
- Önkéntelenül. - De fejlődöm.
Elég sokat cikkeztek a magánéletemről,
főleg mikor szétmentünk a volt férjemmel.
Sokszor volt, hogy lefeküdtem az ágyba,
behunytam a szemem, és arra gondoltam:
„Csak én vagyok itt. Senki sem árthat nekem. Most már alhatok.
Nem kell foglalkoznom a világgal.” Voltak sötét gondolataim,
és itt rá kellett jönnöm,
mennyire elvesztettem az önbizalmam az utóbbi években,
és úgy érzem, szépen visszanyertem ezt most,
átgondolhattam a dolgokat,
és remélem, mikor véget ér ez az egész,
magabiztosabb nőként térek haza.
Jól van, készüljünk!
Kihívásra fel!
Egyre keményebb a vadászat, de a megmaradt hírességeink is.
Ki lesz a győztes a harc során
itt, a Kajmán-szirt szélén?
A mai kihívás során két csapatba rendeződnek a celebek.
Össze kell dolgozniuk,
hogy minél több zsákot szerezzenek meg az elképesztően magas szirtről,
kikerülve a sárga zsákokat.
Azonosítaniuk kell a megfelelő köteleket, és a szirt tetején elvágni őket,
hogy összegyűjthessék a pallókra eső zsákokat.
Fontos a gyorsaság.
Csak fél percük lesz az egyes pallókon,
aztán azok a krokodiloktól hemzsegő vízbe zuhannak.
Az a csapat nyer, amelyik a legtöbb zsákot gyűjti össze.
Helló!
Üdvözöllek benneteket!
Gyönyörű kilátásunk van a Veremre.
A vadász már alig várja, hogy bekerüljetek oda.
- Naná! - Ott van.
Megjött.
Jöhettél volna reggel velem a kocsiban.
Volt hely.
Bear fontos dolgot fog most elmondani, szóval figyeljetek!
Kövek.
Ha nincs kés, egy kő is megteszi.
Még ha nem is éles, le tudod pattintani.
Így éles lesz.
Fogsz egy kötelet,
kifeszíted, aztán használod az éles követ.
- Oké. - Kicsit dolgozni kell vele.
Oké, ehhez a kihíváshoz egyenlő csapatok kellenek,
szóval egyikőtök kihagyja ezt a megmérettetést.
- Joe, te még nem voltál a Veremben. - Nem.
Megfelelő kiképzés nélkül viszont nem nyerhetsz itt.
Meg kell járnod a Vermet,
ezért te biztos odamész.
- Ne! - Joe!
Kimaradsz a versenyből. Nézd, és szurkolj nekik!
Tudtam, hogy ez lesz.
Megteszek mindent, amit tudok, de azért félek a dologtól.
Így már hármas csapataink vannak,
és a rögeszmés-kényszeres zavarom se üvölt a fejemben.
Steph, mivel te legutóbb kijutottál a Veremből,
kiválaszthatod a csapattársaidat.
- Kik legyenek? - Zuu.
És Shirley.
A csapatom zseniális.
Zuu atomerős, Shirley pedig királynő.
Steph, Zuu és Shirley, ti vagytok a narancs csapat.
Álljatok oda!
Tehát Lottie, Una és Kola,
ti lesztek a zöld csapat, és ti kezditek.
- Hajrá! - Jó.
Egy ember a pallókon lesz, hogy összegyűjthesse a zsákokat.
Ketten pedig a szirt tetején oldják el a köteleket.
Világos kommunikációra lesz szükség.
Ne próbáljátok túlkiabálni egymást,
mert abból érthetetlen lárma lesz!
Az a csapat nyer, amelyik jobban kommunikál.
- Neked kéne lemenned. - Nekem?
- Igen. - Benne vagy?
Mit szeretnétek?
Te biztos fent maradsz, igaz?
- Kötelet vágni. - Igen.
Jó, ott hasznosíthatjuk az erődet.
Ki tud jól számolni?
- Én csapdába estem miatta. - Majd én. Én jól számolok.
Lottie bevállalta, hogy ő függ a szirt oldalán,
és ő fogja összeszedni a zsákokat.
Oké, felkészültetek? Kola, te mit csinálsz?
- Vágok. - Vágsz. Una?
Én közvetítek köztük.
Lottie, készen állsz, minden rendben?
Őszintén, kicsit félek attól, hogy leesem.
Ne feledjétek, öt zöld zsák, öt palló.
Lottie, a fél perc akkor indul be, amint ráteszed a lábad a pallóra.
- Sok szerencsét! - Köszönjük.
Szia, Holly! Köszi.
Több zsák kevesebb idő alatt. Ez a győzelem kulcsa.
Nem lehet felkészülni a váratlanra.
Hinnünk kell magunkban.
Folyton ezt mondom magamnak, hát hajrá!
- Ez ijesztő! - Az. Ne nézz le!
Dehogy! Inkább felnézek rátok.
Nem kellemes a szirt oldalán lógni több száz méter magasban.
Féltem a zuhanástól.
De mindig az adott kihívásra kell koncentrálni.
Lottie a helyén van.
Amint átlép, kezdhetitek, Una és Kola.
Három, kettő, egy! Átléptem.
- Elindult az időzítő. - Ez az?
- Nem. - Nem? Tovább! Ez?
- Ez az. - Oké.
- Szép volt! - Kola elkezdi vágni.
A legerősebb csapattagként én vágtam.
Kis bemetszéseket próbáltam ejteni, de nem volt könnyű vágni.
Nehéz volt.
Gyerünk, Kola! Óvatosan! Rendesen feszítsd ki!
- Szép volt! Megcsinálta! - Gyerünk, Lottie!
- Megvan? - Szép volt, Lottie! Kommunikáljatok!
- Rántsd meg! - Oké.
Megvan. Szép volt!
- Következő palló. - Következő.
Megint ketyeg az óra.
- Ez az? - A másik.
Nem az az.
Én közvetítettem Lottie és Kola között.
- Ez az? - Lottie, ez az?
- Nem. - Ez az?
Kijött belőlem az ír anyuka.
Sokszor kell kiabálnom a gyerekeknek: „Ágyba!”
Ez az?
Rekedt hangon üvöltök.
- Ez? - Igen.
Ez az. Most vágja, Lottie.
- Belejöttél. - Jön.
- Ez az! - Oké, a következő!
- A következő. - Átlépett.
- Megvagy? - Igen.
- Átlépett. Oké, ez az? - Igen.
- Igen. Oké. - Szép! Elsőre.
Stresszes volt, és nehéz.
Jól kommunikáltunk. Tudtam, mit kell tennem.
- Megvan. - Megcsinálta.
- Ez az! - Megvan.
Folytasd!
- Következő! - A következő, oké.
- Ez az? - Igen.
- Igen, ez az. - Gyerünk, Kola!
Minden mozdulattal egyre nehezebb lett a karom.
- Hol tartasz, Lottie? - Huszonhárom, 24, 25.
Tovább kell mennem.
Átlépek.
Menj tovább!
Oké, ez az?
Nem, a következő. Az utolsó.
A következő. Nem az. Ez az?
- Igen. - Igen.
Gyerünk! Csináld!
- Gyerünk! - Tudom, fáradsz.
Vágj nagyokat!
Gyerünk, ritmusosan!
Szívósnak kellett lennem, és stresszhelyzetben teljesíteni.
- Feszítsd! - Gyerünk, Kola!
Gyorsabban!
Lottie lezuhant.
Leestem, ami elég ijesztő volt, de szerintem ügyesek voltunk.
Szerintem jól kommunikáltunk.
- Szép! Három zsák. - Három.
- Majdnem megvolt még egy. - Jók voltunk.
A végére elfáradtam. Nem bírta a karom.
Büszke vagyok a csapatra.
Remélhetőleg megússzuk a Vermet.
De ki tudja? Meglátjuk.
Szép munka, srácok!
Három zsákot szereztetek. Hogy ez elég-e, az hamarosan kiderül.
Elkelt volna egy kés.
Azt elhiszem.
- Váltsunk! - Köszi.
- Kösz, srácok! - Oké, gyertek!
Szuper leszel, Steph.
Ez neked való feladat. Menni fog.
Hisz műsorvezető vagy.
Mindenképp megoldjuk.
Kicsit izgulok a kihívás miatt,
mert ilyen magasságban még sosem csináltam semmit.
Nagyon félek.
De annyi váratlan dologban volt részem a pályafutásom során,
hogy úgy érzem, mindenre felkészültem.
Steph a helyén van.
- Big Zuu, te mit csinálsz? - Vágok.
Te vágsz, szóval Shirley lesz a szirt szélén.
Ne feledjétek, hogy itt a kommunikáció a lényeg!
- A tiszta beszéd. - A zöldek három zsákot szereztek.
Így nektek négy kell a győzelemhez.
Ti a narancssárga zsákokat gyűjtitek.
Öt zsák, öt palló. Sok sikert!
Steph, akkor indul az óra, mikor az első pallóra lépsz.
Sok sikert!
Három, kettő, egy, hajrá!
Nem!
Kevés szót akartunk használni.
Igen!
Vágás!
Szerintem jól kommunikáltunk,
és könnyen elvágtam a köteleket.
Igen!
A kihívás példa arra, hogy fő a nyugalom.
A kommunikáció.
- Vágás! - Vágás!
Tiszta kommunikáció. Príma. Jól haladnak.
Ugrás!
Nem!
Igen!
Vágás!
- Vágás! - Vágás!
Húzd!
Azt hiszem, nehezen tudja meghúzni a zsákot.
Jaj, leesett!
Erősen húztam, elpattant,
és lezuhantam
egy kaktuszra.
Jól van?
Segítenek neki, mert a sziklának vágódott.
- Steph, jól vagy? - Vérzik az orrom.
Kikészültem.
Éreztem, hogy vér folyik végig az arcomon.
Fájdalmaim voltak.
Azt hiszem, rosszul van.
Szép munka, Steph!
Gyere erre! Azért szép volt.
El kell jutnunk oda, jó?
Mikor felhúzták, volt egy vágás az orrán,
és remegett a keze. Körbevették az orvosok.
- Jól vagy? - Gyere! Steph megütötte magát.
Leültetünk ide.
- Jaj! - Gyere!
Leülsz? Megütötted magad máshol is?
- A térded? - A karom és a lábam.
És ráestem egy kaktuszra.
Igen, fáj.
De úgy hallottam: a fájdalom az, mikor a gyengeség elhagyja a tested.
Nem tudom, igaz-e, de megpróbálok erőt meríteni belőle.
Steph leesett, nekiütközött a sziklának, és felsértette az orrát.
- Az orvosok vigyáznak rá. - Jól van.
Ilyen környezet ez.
Ebből a műsorból erős szívvel,
de jó pár karcolással fogtok távozni.
Lehet, hogy sebhely fog emlékeztetni titeket erre a kalandra.
Rossz volt látni, mert szépen teljesített a csapat.
- Gyorsak voltatok. - Nagyon.
- Igen. - Hatékonyak.
Két zsák után biztos nyertetek volna.
De nekik három zsákjuk van, nektek pedig kettő.
Szóval ti ketten és Steph mentek Joe-val a Verembe.
Oké. Gratulálok, srácok!
Ügyesek voltatok.
Pihenjétek ki magatokat otthon, mert holnap nehéz napotok lesz.
- Igen. Sziasztok! - Viszlát!
- Szép volt! - Köszi.
- Jól vagy, Shirley? - Igen.
A szélén ültem. Hangosan hallottam a sikolyt.
A fejemben zsongott.
- Próbálom kiverni a fejemből. - Értem.
De Zuu nagyon jó volt, gyorsan vágta a köteleket.
Látom, nem akartad, hogy így végződjön.
- Hát, ez van. - Igen.
Az a lényeg, hogy Steph jól legyen.
- Igen. - Zuu határozottan megváltozott.
Kicsit arrogánsan érkezett ide.
Láthatóan nem bírt veszíteni,
de most igen kedves volt Stephfel a balesete után.
Persze az a Zuu, aki egy hete jött a táborba,
nagyon is tisztességes versenyző volt,
de most megbékélt a helyzettel,
és sokat fejlődött.
Hogy álltok a Veremhez?
- Kicsit izgulok. - Értem.
Megpróbálok…
- Tudjátok… - Kijutni.
- Igen. - Erre kell törekedni.
Kikészültem.
Mintha egy darab hús lennék, amit kiklopfoltak.
- Steph! - Szia!
- Steph! - Hát visszajöttél!
- Istenem! Jól vagy? - Visszajött.
- Aggódtunk érted. - Szia! Köszi.
- Jól vagyok, köszi. - Csodanő.
Egy kicsit… Igen.
Az orvos közölte, hogy nem mehetek a Verembe.
Jól vagyok. Semmim se tört el,
de sajnálom, mert nagyon jól haladtunk.
- Ugyan! - Két zsákunk volt.
- Semmi baj. - Bear mit mondott?
- Megyünk a Verembe. - Ti ketten?
Igen.
Kicsit lehangolt vagyok.
Én vagyok az oka annak, hogy Shirley és Zuu a Verembe mennek.
Ott akartam lenni velük.
Köszönöm, hogy ilyen kedves vagy, meg minden.
- Pedig csak figyelemre vágytam. - Tudjuk, hogy ezért csináltad.
Kellett valami egészségügyi cirkusz.
Nem akarom sajnáltatni magam.
Nem szeretnék „szegény Steph” lenni.
Gyűlölöm az együttérzést.
Masszázsszalont nyitok.
- Feküdj le, Joe! - Jó.
Oké.
- Ez… - Milyen érzés?
- Klassz. Ez… - Igen?
- A karodnál? - Én…
Mélyszöveti masszázst kértem volna?
Szeretlek titeket. Jó éjt!
Szeretlek titeket.
Milyen volt a masszázs, Joseph?
Istenem!
- Shirley! - Istenem!
A sötétben, meg minden.
Ez mire jó?
- Medencetorna az időskorra. - Oksa!
Indulásra készen.
Engem a szerszámok érdekelnek.
Számítani kell a kiszámíthatatlanra.
- Viccen kívül. - Ne mérgezd a levegőt negativitással!
- Nem mérgezem. - Negatív vagy.
- Ez pozitív. - Negatív vagy.
Nem vagyok az.
Sok mindent magamban tartok.
Zuuval voltak összezördüléseink,
és zavar a viselkedése.
Egyedül akarok lenni.
- Mi folyik itt, tesó? - Tudod, mit? Elmegyek.
Nem is tudom, beszélni szerettem volna Kolával.
Most mindenki óvatosan bánik vele.
Felhúztam Kolát, de szerintem túlreagálja.
Apróság volt az egész.
Csak bűnbakot keres, és erre használ fel.
A tegnapi kihívás drámai fordulatot vett,
így Steph most megúszta,
és csak hárman mennek a Verembe,
ami keményebb lesz, mint valaha.
A katonák akcióba lépnek. Csatára készen.
- Halihó! - Szia!
Megjött Holly.
Hát készen álltok!
- Igen. - Üljetek le, srácok!
Gyülekező!
Meg kell kérdeznem a tegnapi kihívás miatt,
mert nagyon bátor voltál:
szörnyű volt, igaz?
Igen, viszont mindenki nagyon kedves velem.
De bánt, hogy nem mehetek a Verembe.
Megértem.
Tehát csak ti hárman mentek ma a Verembe.
- Látom, neked nincs bozótod. - Így igaz.
- Ez szándékos? - Azt akarom, hogy lásson.
- Hogy lássa, ahogy kijutok. - Oké!
- Ez merész. - Az.
- Istenem! - Harcias.
Nagy durranás lesz.
Joe, Zuu és Shirley, hamarosan mentek a Verembe.
De Bear megváltoztatta a szabályokat.
Most 45 percet lesztek bent.
Ugyanúgy három kijárat lesz,
de már nem elég végig elkerülni Bear-t.
Ki kell jutnotok a Veremből.
Ne!
Óriási a tét.
Napokra van csak a döntő,
és ma legalább egy ember hazamegy.
Ideje, hogy áthaladjatok a kapun a Verembe.
Sok szerencsét kívánok.
- Sok sikert! - Sok sikert!
Imádunk titeket.
Mind maradni akarunk.
Nem csak a versenyszellem meg a győzelem a lényeg.
Magunknak kell bizonyítanunk.
Be akarok jutni a döntőbe.
Koncentrálok,
és mindent beleadok az összes 50 év feletti nőért.
Én nem az adrenalinért jöttem ide,
de új ember lettem, és nagyon elszánt leszek.
Érdekes.
Csatornakijárat és két kerítéskijárat.
Messze vannak egymástól.
Megbeszéljük, ki melyiket választja?
Nem.
Nem akarom elmondani, mert most magam vagyok.
Három kijárata van a Veremnek,
és mindegyikhez egy bizonyos szerszám szükséges.
Az eszköz helyzetét a kijáratnál jelzi egy térkép.
De szokás szerint semmi sem egyszerű a Veremben.
Kapjuk el őket!
- Mit gondolsz, Joe? - Azt, hogy bonyolult a térkép.
Tettek egy fás képet a fa szó mellé, de nem is az a fa.
Ez a fa.
Ha ez ez a fa, akkor a méretek…
Nem méretarányos a térkép, Joe.
- Oké. - Magadra leszel utalva.
Nem vagyunk ellenségek.
Fogjunk neki! Gyerünk!
Értesítsük őket, hogy a vadászat…
elkezdődik!
Hát jó.
Kezdődjön a vadászat!
Oké.
A légzéssel is nagy zajt csapok.
Ki kell jutnom. Először vagyok itt. Nem akarok hazamenni az első alkalommal.
Megpróbálom kiásni magam.
Ki kell jutnom. Nagy rajtam a nyomás, kavarognak a gondolataim,
és igyekszem arra koncentrálni, amit tennem kell.
KIJÁRAT
Már ki is fulladtam.
Nehéz a terep.
Ne menj se túl lassan, se túl gyorsan!
A csatornakijáratot fontolgatom,
mert legutóbb drasztikusan elhibáztam.
Remélem, mire a csatornához érek,
könnyebb dolgom lesz, mert messzebb leszek.
Vagy elkapnak, vagy nem.
Nyomjuk, ******!
A kerítéskijáratot keresem. Az van legközelebb.
Rohanok, fogom a térképet, és kijutok. De a szerszámtól függ.
KIJÁRAT 217 MÉTERRE
Oké, korán szerencsét próbálok.
Szerintem az elején sietni fognak, hogy a kijáratnál tervet eszelhessenek ki.
De ha valaki siet,
nagyobb eséllyel hibázik,
és én erre építek.
Valaki el fogja árulni magát.
Nekem csak figyelnem kell.
Már most kimerültem.
Mintha hallottam volna valamit onnan.
Szerintem a vízmosás másik oldalán kell felmennem. Hajrá!
Látom.
Istenem! Felpörögtem.
Gyerünk!
Örülök, hogy ilyen gyorsan a kijárathoz értem.
Mindent beleadok. Nem azért jöttem, hogy veszítsek.
Kulcs kell ide.
Fogtam a térképet, ami az eszközt jelezte.
A Kajmán-medencénél volt.
A jó életbe!
Kerülök egyet, hátha úgy eljutok a kulcshoz.
Hol van a víz, tesó?
Hol van ez a víz?
KULCS 275 MÉTERRE
KIJÁRAT 111 MÉTERRE
A kijárathoz kell jutnom, így muszáj felmennem oda.
Ez egy kerítés. Ez az a kerítés.
Megtaláltam a kijáratot.
Aztán megláttam a szerszámot jelző térképet.
Oké.
Kell egy ásó.
Egy ásó.
A Fekete-sziklához kell eljutnom az ásóért.
Fent van.
Arra.
Indulnom kell.
Magasabb lett a tét,
mert ki kell jutnunk ahhoz, hogy ne essünk ki.
Nehezebb a terep, mint gondoltam.
A nyílt terepen öt másodpercenként körbe kell kémlelni.
Hol a Fekete-szikla?
Nem tudom, hol vagyok.
KIJÁRAT 15 MÉTERRE
Erre kell lennie.
A csatorna!
Ez a csatornakijárat.
Villáskulcsra lesz szükségem.
Szóval meg kell keresnem.
Át kell gázolnom a medren, ami arra van.
Bár Shirley közel van a szerszámhoz,
amint elérte,
meg kell küzdenie Bear egyik időzített csapdájával.
Ez egy drótcsapda volt.
Bárki is az, tudja, hogy a környéken vagyok.
Megindulok, hátha beérem őt.
Figyu!
Szerintetek ki jön vissza?
- Joe visszajön szerintem. - Joe.
Nagyon… Átgondolja, mi kell.
- A logisztikát. - Igen.
- Shirley se adja fel. - Bear vajon Zuura fog vadászni?
Lehet, mert Zuu nem álcázta magát.
- Ghillie sincs rajta. - Ki fogja szúrni.
Rükvercbe kapcsolt.
Én büszke vagyok rá, arra, ahogy most kezeli a vereséget.
- Sokat fejlődött. - Más lett.
Az elején nem bírt veszíteni,
nem tudta elviselni a vereséget,
de ha ma hazamegy, érett emberként fog távozni.
Nem semmi! Tényleg sokat változott.
Ma jó hangulatban ébredt.
- Korábban nem volt ilyen. - Igen.
Nem értek egyet veletek.
******* az egész.
Komolyan.
Én máshogy látom Zuut, mint Lottie.
Látszik a versenyeken,
hogy nagy az arca, és versengő típus.
Láttuk, hogy szokott reagálni.
Kutyából nem lesz szalonna.
Egy villáskulcsot keresek.
Itt kell lennie.
Bárki is az, beindította a drótcsapdát.
A csapdámmal ellátott szerszámnál lesz.
El kell érnem, hogy ha ki is játssza a csapdát,
engem ne tudjon.
VILLÁSKULCS 13 MÉTERRE BEAR 74 MÉTERRE
Itt kell lennie.
Valahol erre.
Megtaláltam.
Egy csapda közepén van.
Csak 30 másodpercem van.
Egy krumpli, két krumpli, három krumpli.
Istenem! Gyerünk!
Ha lassú vagy, csapdába esel.
Kis kezem van.
Menni fog, Shirley.
Ez Shirley.
Ha a csapda nem kapja el, majd én.
Meglett a villáskulcs.
De amikor megfordultam, megláttam Bear-t.
Futásnak eredt!
ELKAPTÁK
Megúsztad a csapdát. Szép munka! Jól számoltál.
- De nem vettél észre. - Nem, de sebaj.
Csak engem kaptál el?
- Eddig. - Oké.
- Maradj itt! - Köszi.
Nem kellemes, ha levadásznak,
de mivel rutinos versenyző vagyok, meg kell valljam,
kicsit csalódtam magamban.
De ez van.
Valakit elkaptak.
Lehet, hogy Zuut.
- Igen. - Ő a legfeltűnőbb.
Oké, elkaptam Shirley-t.
A sok zaj és sikítás biztos mindenkit elriasztott a közelben,
így hasraütésszerűen a Kajmán-medence felé indulok.
Tudom, hogy van ott egy szerszám, és a víz mindenkit lelassít.
Hol van a víz?
Ez az!
Megláttam egy kis gumicsónakot. Mit kezdjek vele?
ÚSZNI TILOS!
Látom a kulcsot.
Annyi a dolgom, hogy kioldjam és levegyem,
aztán vissza a kijárathoz, és tűnés. Rajta!
Ez nem megy.
Istenem!
Kemény beszállni a kis gumicsónakba.
Túl kicsi. Nem fog fenntartani.
Hiába is erőlködöm, nem megy.
Hogy a ****** szálljak be ebbe?
Krokodil van a tóban,
szóval menő akcióhősnek éreztem magam.
Hogy úszom ezt meg, tesó?
Megszereztem a kulcsot.
Ez az!
Ott egy zászló.
Oké. Lássuk!
Gyerünk! Hallom.
Ott indították be, ahonnan jöttem.
Na jó. Gyerünk!
Joe az.
Nagyon fárasztó, hogy folyton ébernek kell lennem.
Oké. Egy ásó kell.
Egy vörös zászlót láttam egy fémkockában.
Be kellett jutnom a szerszámért.
Ez egy csapda.
Hogy jutok be?
Harminc másodperc.
Mit tegyek?
Mit csinál?
Csak látja, hogy már aktiválták a csapdát, nem?
Nagyon aggódtam.
Ha nem jutok ki, hazaküldenek.
Nézzük meg!
Az a kioldó. Nem akarok hozzáérni.
Kioldó.
Hangosan gondolkodik.
A gondolataiba mélyedt.
Nem is tudom.
ELKAPTÁK
Ne beszél magadban, mikor agyalsz!
Ne mozdulj!
Jól indítottam. Örültem, hogy tudom, hol a szerszám.
De lazsáltam, és zajt csaptam,
így Bear mögém került,
és leterített a földre, mint egy semmirekellőt.
Nagyon bosszantott. Kiborított.
Ketten megvannak.
Már csak Zuu hiányzik.
- Kettő. - Ne!
- Istenem! Hallottátok? - Igen.
- Már két embert elkapott. - Kettőt.
- Bear ma könyörtelen. - Az.
- Senkit se kímél. - Hát nem.
Oké, menjünk!
Ha Joe és Shirley is a Fekete-sziklánál kereste a szerszámot,
a csatornánál és a kerítésnél akartak kijutni.
Szóval Zuu a másik kerítéshez megy.
Megvan az új célpont.
Nem adhatom fel. Folytatnom kell.
Mintha látnék valakit előttem.
KIJÁRAT
Legutóbb majdnem sikerült. Már a lakatban volt a kulcs.
De most kijutok.
Oké, menjünk!
******! Gyerünk!
Megy ez. Hajrá!
Gyerünk!
Ez az!
Hurrá!
Ez az!
Mit szólsz ehhez, Bear?
Elkéstem.
Egy hajszálon múlt, hogy nem kaptam el.
Megcsináltam, haver.
Sikerült, tesó.
Istenem! Küldetés teljesítve.
- Fárasztó volt? - Igen.
- Kimerültem. - Igen.
Nagyon megörültél annak a csapdának.
Szinte elbűvölt, mikor megláttad.
És összezavarodtam, mert már kifosztották.
Mit tegyek?
- Nyilvánvalóan. - Igen.
És ha vettem volna egy mély levegőt, rájövök erre,
és nem csak téblábolok, miközben magamban beszélek.
Így találtam rád. Meghallottalak.
Aztán a hátad mögé kerültem, és ennyi.
- Ez kiborító. - Elemi lecke.
- Shirley, neked volt terved. - Bizony.
A távolabbi utat választottam, és meglapultam.
Lestem, hogy meglátlak-e.
Láttalak. Figyeltél, résen voltál.
Remek volt.
- Próbáltam nem átmenni pirosba. - Aha.
Másodszor jártál itt.
Most már belerázódhatnál.
A verseny vége felé a vadászat eldurvul.
Kevesebb az esély.
Nos, az, aki ma nem élt a lehetőséggel,
és ezért most hazamegy…
Szerintetek Zuut már elkapta?
- Remélem, kijutott. - Igen.
Sokat fejlődött.
Láttátok, hogy begőzölt, mikor megtudta, hogy a Verembe megy?
- Dehogy! - De igen.
- Nem így történt, Kola. - De.
- Nem. - De.
- Miért? - Mi ez már?
- Nem, de, nem, de. - Ne gorombáskodj!
Nem vagyok goromba.
- Nem kell… - Pont hogy te…
Te viselkedsz úgy, mintha… Te vagy ilyen.
Kolával folyton veszekedünk, mint egy idős házaspár.
Szerintem Kola rivalizál Zuuval,
és minden alkalommal nagyon rosszul viseli a vereséget.
Óvatosnak kell lenni vele, nehogy gond legyen.
- Mindenre nemet mondasz. - Szóval nem hibázol?
Minden úgy van, ahogy mondod? Oké.
- Közbevágsz. - Mindig morcos vagy, ha vesztesz.
- Fogd be! - Mindenkivel az vagy.
- Hagyjuk! - Morcos és goromba.
- Hát ne beszéljünk! - Nem bírsz veszíteni.
- Zuu sokat fejlődött. - Miért kiabálsz?
- Ne szólj hozzám! - Akkor te se hozzám!
Ejthetnénk a témát? Továbbléphetnénk?
- Idióta! - Ne már, Kola!
- Nem érdekel. - Akkor menj el!
Csak a nővéred miatt vagy híres.
A feliratot fordította: Kanizsai László