Kola musí překonat Krokodýlí jezero, aby získal svůj nástroj.
Musím být trpělivý.
Nemůžu to najít.
Až bude na voru a nebude moct utéct,
tehdy udeřím.
Tak jo.
Je to tady.
Vidím svobodu.
Musím získat tu zatracenou pilku,
dojít k východu a utéct.
Buší mi srdce.
Kde je Bear?
Takže,
Kola prošel kolem mě
a teď je u jezera.
Já si pěkně počkám, až bude na jezeře,
a pak udeřím.
Jak se tam dostanu?
To byl hrom.
Už začíná pršet.
- To jim moc nepřidá. - To teda.
To jsem si teda dal.
Přetahuju se přes vodu.
Bojím se.
Nechci, aby mě něco sežralo.
CHYCEN
- ****! - Skončils, Kolo!
BEAR GRYLLS NA LOVU CELEBRIT
Skončils.
Skvělá práce.
Ohlédnu se, a vidím Beara.
Chytil mě. Jako rybář na udici.
Neměl jsem jak utéct.
Byl jsem tak blízko.
Cítil jsem svobodu.
Dal jsem tomu vše. Teď záleží na Bearovi.
Zkus do té vody nespadnout. Žijou tam krokouši.
Toho jsem se bál nejvíc.
- Máknul sis. - Neviděl jsem tě.
Musím běžet, ještě jeden mi zbývá.
Aspoň jsem to risknul.
O tom to je.
Jenom to nevyšlo.
To je další.
Snad ne Shirley.
Celou dobu se bála, že tam půjde,
už od začátku.
Shirley si to dosud jenom užívala.
Pohodička.
Propána.
Nemůžu najít pilku,
tak se prostě budu snažit skrývat.
Vydržela jsem už tak dlouho, nechci domů.
Počkat.
K zemi.
To je Shirley.
Je přímo za tímhle pahorkem.
Láká mě přepadnout ji zezadu.
Doufám, že už je dost unavená.
CHYCENA
Sedni si.
Buď na sebe pyšná, zůstala jsi poslední.
Skvěle.
Zbývalo jen pár minut.
Podle mě jsi teď úplná nindža.
Ale faktem zůstává, že jsem tě chytil.
Ano.
Tak jo, úplně přesně.
Chytil jsem ji tři minuty před vypršením času.
Skvělý výkon.
- Tři jsou chyceni. - Tři.
- Sakra. - A rychle po sobě.
S Bearem není legrace.
To teda ne.
Srdce mi bušilo jako splašené,
chytil mě tři minuty před koncem.
Stejně jsem na sebe naštvaná.
Neudělala jsem svoji slavnou otočku a nevšimla si ho.
Chyba. Měla jsem se otočit.
Říká se, že když neprší, tak to není trénink.
V džungli déšť velmi ztíží podmínky.
Ale dnes to bylo těžké i tak.
Ztížili jsme to, ale vy jste zabrali.
Danny, nikdo nemaká víc než ty.
Jsi odhodlaný, učíš se, chceš se zlepšovat.
Ale dnes jsi neměl žádný plán.
Ani jsi nešel k východu, aby sis vymyslel plán,
rovnou ses schoval.
Když neuniknete, vždycky vyhraju.
Jsem tady jako na mušce. Tam se nedostanu.
Musíš mít plán a musíš se ho držet.
Potom se do toho pustíš. Nenápadně, rychle, efektivně.
Shirley, ty ses mi dokázala většinu času vyhýbat.
Dobře ses skrývala.
Chytil jsem tě až na konci.
Sedni si.
A líbí se mi, že se i přesto usmíváš.
Kolo, ty jsi měl jasnou misi.
- Měl jsi plán. - Jo.
- Byl jsi na jezeře. - Jo.
Ale nevšiml sis mě a já jsem tě na voru chytil.
Neměl jsi kam utéct.
Končíš, Kolo!
K nástroji jsi byl ale blízko.
Jenže být blízko… to někdy nestačí.
Takže,
ten, kdo se nejméně zlepšuje
a ve hře končí, je…
Danny.
A i když jsi skromný, pracovitý a týmový hráč,
končíš.
Víte co? Bear mě lovil dvakrát. Odcházím s hlavou vztyčenou.
Učit se od Beara v kostarické džungli,
to byl neuvěřitelný zážitek.
Na to nikdy nezapomenu.
Jsem všem vděčný.
Nazdárek!
Propánakrále!
Unikla jsem!
Steph, ano!
- Ano! - Jo!
- Steph! Ano! - Ano!
- Ty jsi unikla! - Paráda!
Steph se vrátila
a znovu vítězně.
Pořád vyhrává, ať dělá cokoli.
Sice není favorit,
ale každý den všem dokazuje, jak je úžasná.
Všechno nám pověz.
Našla jsem nástroj, ale nevěděla jsem, k čemu je.
Došla jsem k plotu a zjistila, že to je přesně ono.
Takže jsem rozmlátila ten otvor a zařvala: „Beare!
Beare, já ti dám, Beare!“
Bože, tak to je úžasný.
Myslím, že byli v šoku, když jsem se objevila,
ale teď mě uznávají.
Zuu se na mě dívá trochu jinak.
Líbí se mi, když mě podceňují.
Zatím zvládly uniknout jen ženy.
Panebože. Někdo sem jde.
Kdo je to?
Jsou dva!
Shirley a Kola!
- Shirley a Kola. - Ano!
- Dokázali to.
- Jo! - Dokázali jste to!
Já to věděla, že se vrátíte!
Mám obrovskou radost, že Shirley a Kola prošli.
Já jsem věděla, že se vrátíš.
Oba mi jsou velmi blízcí.
- Ráda vás oba vidím. - Super.
Byli jsme nervózní, nebudu lhát.
- Povídejte. - Já jsem šel ke Krokodýlímu jezeru.
Byl jsem na voru a pomalu se posunoval.
- Viděl jsem ty krokodýly. - Bože.
Najednou mě něco zatahalo a za mnou stál Bear.
Řekl jen: „Skončils.“ Zbývalo jen pět minut do konce.
Jo. A co Shirley?
Já jsem šla k tunelu.
Bear mě chytil tři minuty před koncem.
Vážně? Dobrá práce.
Shirley!
Nevíte, co se stalo s Dannym?
Bear mu řekl, že končí,
protože i když obdivuje jeho sílu a pokoru,
neměl žádný plán.
Danny mě moc mrzí,
ale jsem ráda, že skončil jen on.
- Všichni jste skvělí. - Jo.
Díky!
Mrzí mě, že Danny odešel. Byl to dobrý chlap
a taky skvělý člověk, bude mi tady chybět.
Teď se snažím nějak uvolnit.
Ztratil jsem Dannyho.
Všichni jsou hodně hlasití, je to samá výrazná osobnost.
Já chci jít spát, byl to těžký den.
Všimla jsem si, že od doby, co jsme tady začali,
se Kola trochu stáhl.
Ale neberu si to osobně. Je to taková jeho taktika.
Je to smutné, protože má krásný úsměv,
protože je to nesmírně zábavný člověk,
takže je poznat, když zaleze do ulity.
Čekala jsem, že Kola přijde rozzářený,
zase takový jako dřív, ale pořád je hodně tichý.
Kolův tým prohrál ve výzvě a on prohry nenese moc dobře.
Se Zuu má pořád trošku problém.
Nechci na něj tlačit, ale chci zpátky starého Kolu.
Měli bychom se trochu poveselit.
Jo. Na Dannyho.
- Jo. Na Dannyho. - Na Dannyho.
Na Dannyho.
Na zdraví.
Hele, Shirley, kdyby tady začalo hořet,
koho z nás bys zachránila?
Sebe.
Jo.
Dobré ráno. Je čas vstávat.
Je to velmi stresující, být 24 hodin denně s cizími lidmi.
Na to se nepřipravíte.
Někteří tady mluví velmi hlasitě
a po tom všem, co se stalo,
potom, jak onehdá tak bujaře slavili,
budu radši jíst v tichu.
Mám pocit, že Kola je na mě naštvaný,
ale pokud jsem při výzvě řekl něco, co ho naštvalo,
zbytečně to řeší. Jestli to chce probrat, klidně.
Jestli nechce,
nechám ho být a ať si dělá, co chce.
- Kdy jsi začala tancovat? - V sedmi.
Od dvou balet a step.
- Měli jste to v rodině? - Ne, nikdo netancuje.
Co dělali tvoji rodiče?
Můj táta s námi nežil, takže jsem ho vlastně neměla.
Celé dlouhé roky mě to trápilo.
Chápu. Znám ten pocit.
Ale lepší máma než moje neexistuje.
- Je úžasná. - Jo.
Jeden rodič umí zastat oba.
To říkám o své mámě já. Mám úžasnou rodinu,
i když nebyla kompletní, jak jsem si přál.
Je to těžké, ale… Jsem rád, že mám to, co mám.
Zuu a já pocházíme z podobného prostředí.
Začínali jsme od nuly, museli jsme se hodně dřít.
Bylo příjemné ho trochu blíže poznat.
- Jsi z chudé čtvrti? - Jo.
Já taky.
Žil jsem mámou pořád někde na ubytovně,
než mi bylo 14.
Jaký je to pocit, že jí teď dokážeš pomáhat?
Ze všeho nejdřív jsem splatil její dluh.
- To je lepší než peníze. - Ano.
Má teď klid v duši a ví, že se na mě může ve všem spolehnout.
Když je člověk mohutný a hlasitý,
lidi někdy čekají, že bude agresivní,
někdy od něj čekají nějaký špatný záměry.
Doufám, že jak postupuju, tak lidem dokážu ukázat,
že jsem dobrý člověk s dobrými úmysly.
Jen jsem někdy hlučný.
Mám otázku.
Kdy se pro vás zformuje vztah?
Chodila jsem s klukem a po dvou měsících se ptám, co dál.
A on: „Nechci tomu dávat nálepku.“ Co to je?
Muži mají rádi zadní vrátka.
Klape ti to s holkou,
je to moc fajn,
držíš ji v náruči, mazlíte se.
Zeptá se: „Proč jsi včera začal sledovat tu holku?“
No jo. Taky se takhle ptám.
Můj bývalý manžel mě podváděl.
Mám potíž někomu důvěřovat, nemůžu si pomoct.
Už víš, co si ve vztahu zasloužíš,
když ti dojde, že ti někdo druhý ubližoval.
Nechci být dotěrná. „Kdo je to? Koho sleduješ?“
- Ale dělám to. - Jasně.
- To neovlivníš. - Ale je to lepší.
Hodně z mého soukromí se rozmázlo v bulváru,
hlavně když jsem se rozcházela se svým bývalým manželem.
Často, když jsem šla večer spát,
doslova jsem zavřela oči a říkala si:
„Jsem tu jen já. Nikdo mi nemůže ublížit. Můžu spát.
Nemusím čelit světu.“ Měla jsem v hlavě temné myšlenky
a pobyt tady mi ukazuje,
jak moc jsem v posledních letech ztratila sebevědomí.
Opravdu cítím, jako bych znovu získávala zpět svoji sebeúctu,
mohla se zamyslet
a snad z toho celého vyjít dobře
a vrátit se domů jako celistvější žena.
Tak se pojďme připravit.
Den výzvy. Jdeme na to.
Lov je čím dál tvrdší, ale to jsou i zbývající celebrity.
Kdo zvítězí v dnešním souboji
na okraji Kajmanského útesu?
V dnešní výzvě budou celebrity rozděleny do dvou týmů.
Každý tým musí společně získat co nejvíc pytlů se zásobami
z této strany děsivě vysokého útesu
a vyhnout se prázdným pytlům.
Musí zjistit, která lana jsou správná,
a z okraje útesu je odříznout,
aby se pytle daly posbírat z plošin pod nimi.
Zásadní je ovšem rychlost.
Na každé plošině mají jen 30 vteřin.
Potom se plošina zřítí do vod plných krokodýlů.
Vyhrává tým, který získá nejvíc pytlů se zásobami.
Ahoj.
Vítám vás všechny.
Vidíte ten krásný výhled na Arénu?
Nás muž na lovu se nemůže dočkat, až tam půjdete.
- Jistě. - Tady je.
A tady je.
Mohl jsi se mnou jet autem.
Měla jsem místo.
Bear pro vás má důležitou lekci, tak dobře poslouchejte.
Kameny.
Nemáte sice nůž, ale máte kameny.
I když kámen není ostrý, můžete jím praštit.
Tím získáte ostrou hranu.
Vezměte si lano.
Napněte ho. Najděte ostrou hranu.
- Aha. - Chce to trochu práce.
Tahle výzva vyžaduje vyrovnané týmy.
Proto se jeden z vás nezúčastní.
- Joe, ty jsi v Aréně ještě nebyl. - Ne.
Poslyš, tuhle show bez tréninku nevyhraješ.
Musíš do Arény.
Takže půjdeš do Arény.
- Ne. - Joe.
Tuhle výzvu vynecháš, můžeš se koukat a fandit.
Já jsem to čekal.
Udělám, co budu moct. Ale jsem nervózní.
Teď máme dva skvělé týmy po třech
a mně s mým OCD už je daleko líp.
Steph, protože jsi jediná, kdo minule unikl,
můžeš si vybrat, kdo bude v tvém týmu.
- Koho si vybereš? - Zuu.
Shirley.
Myslím, že můj tým je skvělý.
Zuu je silák od přírody a Shirley je naše královna.
Steph, Zuu a Shirley, vy budete Oranžový tým.
Můžete se postavit tam.
To znamená, že zbývá Lottie, Una a Kola.
Vy budete Zelený tým a půjdete první.
- Jdeme na to. - Jo.
Jeden z každého týmu bude přecházet plošiny na útesu
a sbírat pytle.
Další dva budou na vrcholu útesu a budou přeřezávat lana od pytlů.
Jde nám o komunikační řetězec.
Nesmíte křičet jeden přes druhého,
to by byl jeden velký randál.
Vyhrají ti, co budou nejlépe komunikovat.
- Ty běž dolů na římsu. - Já?
- Jo. - Chceš jít?
No, kdo jiný?
Ty určitě zůstaneš nahoře, ne?
- Budu řezat. - Jo.
To právě potřebujeme, tvoji sílu.
Kdo umí počítat?
- Já ne, uvízla jsem v pasti. - Já. Ale nejsem dobrá.
Lottie milostivě přijala úkol pověsit se na útes
a sbírat pytle.
Takže, jste připraveni? Kolo, co budeš dělat?
- Řezat. - Řezat. Uno?
Já budu komunikovat.
I Lottie je připravená. Lottie, jsi v pohodě?
Trochu se bojím, že spadnu, nebudu lhát.
Takže, pět zelených pytlů, pět plošin.
Lottie, 30sekundový časovač se spustí, jakmile vstoupíš na plošinu.
- Hodně štěstí. - Děkuju.
Zatím ahoj, Holly.
Co nejvíc pytlů za co nejkratší dobu.
Na nečekané se nemůžeš připravit.
Musíš si jenom věřit.
To si tady neustále opakuju. Věř si. Tak do toho.
- To je děsivé! - Nedívej se dolů.
Prý nedívej se dolů. Budu se dívat na vás.
Nebudu lhát, nezamlouvá se mi viset na útesu,
pod sebou stovky metrů, bála jsem se.
Ale u každé výzvy je asi hlavní soustředění.
Tak jo, Lottie je na místě.
Jakmile vstoupí na plošinu, Uno, Kolo, začínáte.
Tři, dva, jedna! Jdu.
- Čas běží. - Je to tenhle?
- Ne. - Ne? Další. Tenhle?
- Tenhle. - Dobře.
- Výborně. - Kola už řeže.
Jsem nejsilnější, tak jsem chtěl řezat.
Chtěl jsem řezat rychle, ale to lano bylo pevné.
Bylo to těžké.
Rychle, Kolo, opatrně. Musíš to lano mít napnuté.
- Má to! - Chytej, Lottie!
- Držíš? - Výborná komunikace.
- Jenom to stáhni. - Fajn.
Výborně. Skvělý.
- Jsi na další plošině. - Další!
Čas začíná běžet.
- Tenhle? - Vedle!
Tenhle ne.
Měla jsem za úkol předávat informace Lottie,
Kolovi a zpátky Lottie.
- Je to tenhle? - Lottie, tenhle?
- Ne. - Tak tenhle?
Projevila se moje vnitřní máma.
Doma musím často křičet na děti: „Do postele!“
Je to tohle?
Je to takový ječivý křik.
- Tohle? - Jo.
Ano, tohle. Už začíná řezat, Lottie.
- Už to umíš. - Už to bude.
- Jo! - Další.
- Tak další. - Je na další plošině.
- Jsi tam? - Jo.
- Jo, je tam. Je to tenhle? - Jo.
- Jo! Fajn. - Výborně, napoprvé.
Byl to stres. Byla to dřina.
Dobře jsme komunikovali, věděl jsem o všem.
- Má! Jdeme dál! - Má to.
- Super. - Mám.
Jdi dál.
- Další, mám. - Další, jo!
- Je to tenhle? - Jo.
- Jo, tenhle. - To je ono. Zaber, Kolo.
S každým pohybem byla moje ruka těžší.
- Kolik vteřin už tam jsi? - Dvacet tři, dvacet čtyři, dvacet pět.
Lidi, musím jít na další.
Přecházím.
Jsem na dalším!
Je to tenhle?
Ne, ten další! Poslední!
Další, tenhle ne. Je to tenhle?
- Jo, jo! - Jo, jo!
Tak řež! Dělej!
- Dělej! - Jsi unavený.
Řež.
Rychle, chyť rytmus.
Byla to zkouška mé výdrže a odolnosti pod tlakem.
- Napni to. - Dělej!
Rychleji!
Spadla.
Spadla jsem. Bylo to děsivé, ale fungovali jsme skvěle.
Komunikovali jsme fakt dobře.
- Výborně, máte tři pytle. - Tři.
- Skoro čtyři. - Šlo nám to skvěle.
Byl jsem už unavený. Moje ruka ten pohyb už nezvládala.
Jsem na náš tým hrdá.
Snad se vyhneme Aréně.
Ale kdo ví? Uvidíme.
Výborně. Skvělá práce.
Máte tři pytle. Bude to stačit? To teprve uvidíme.
Hodil by se nůž.
Já vím.
- Teď ti druzí. - Díky.
- Děkujeme. - Tak pojďte.
Steph, budeš určitě skvělá.
Dělej, co umíš. Bude to hračka.
Moderuješ v televizi.
Tohle prostě dáme. Fakt.
Jsem z téhle výzvy nervózní.
Nikdy jsem nedělala nic ve výšce
a strašně se bojím.
Ale v kariéře se mi stala už spousta nečekaných věcí,
takže jsem připravená i na nečekané.
Steph už je na místě.
- Big Zuu, ty děláš co? - Řežu.
Řežeš. To znamená, že na okraj jde Shirley.
Pamatujte, zásadní je komunikační řetězec.
Pevný a jasný.
Zelený tým získal tři pytle.
Vy tím pádem k výhře potřebujete čtyři.
Nezapomeňte, že berete oranžové pytle.
Pět pytlů, pět plošin. Přejeme vám hodně štěstí.
Steph, čas začne běžet, až vstoupíš na první plošinu.
Hodně štěstí.
Tři, dva, jedna, teď!
Ne!
Chtěli jsme používat co nejmíň slov.
Jo!
Řež!
Komunikovali jsme dobře
a ta lana šla přeříznout jako nic.
Ano!
Tahle výzva ukázala, že hlavní je klid.
Komunikace.
- Řež! - Řež!
Skvělá jasná komunikace. Jde jim to výtečně.
Běž!
Ne!
Jo!
Řež!
- Řež! - Řež!
Tahej.
Myslím, že se jí nedaří pytel stáhnout.
To snad ne, spadla!
Tahala jsem vší silou, lano prasklo
a já jsem spadla
do kaktusu.
Je v pořádku?
Běží jí na pomoc, narazila do útesu.
- Jsi v pořádku? - Teče mi krev z nosu.
Jsem úplně zbitá.
Cítila jsem, jak mi po tváří stéká krev.
Hrozně to bolelo.
Asi je jí špatně.
Dobrá práce, Steph.
Pomozte jí tudy. Výborná práce, Steph.
Budeme muset jít tudy, ano?
Když ji dostali nahoru, měla na nose ránu
a ruce se jí třásly, byli u ní zdravotníci.
- Jsi v pořádku? - Steph se praštila.
Posadíme tě sem.
- Teda. - Tady.
Chceš se posadit? Bolí tě něco?
- Narazila sis koleno? - Ruce a nohy.
A sletěla jsem do kaktusu.
Ano, mám bolesti.
Ale jak mi někdo řekl, bolest je slabost opouštějící tvé tělo.
Čímž si nejsem jistá, ale té myšlenky se držím.
Steph spadla a narazila do útesu, ale pořezala si nos.
- Je se zdravotníky, bude to dobrý. - Dobře.
Jste v dynamickém prostředí.
Z téhle soutěže odejdete zocelení,
ale odnesete si i odřeniny, škrábance
a možná i jizvy, která vám budou to dobrodružství připomínat.
Je to nepříjemné, protože vám to šlo úžasně.
- Byli jste rychlí. - Velmi.
- Jo. - Efektivní.
Měli jste už dva pytle a vyhráli byste.
Ale druhý tým získal tři. Vy máte jenom dva.
Takže vy dva a Steph se s Joem vydáte do Arény.
Super. Gratuluju.
Jo, skvělý výkon, lidi.
Dejte se do pořádku a běžte si odpočinout.
Protože zítra máte velký den.
- Ano. Tak zítra. - Mějte se.
- Skvělý výkon. - Díky.
- Dobrý, Shirley? - Jo.
Byla jsem na okraji, slyšela jsem ten křik.
Zařízl se mi až do mozku.
- Musím ho dostat z hlavy. - Jo.
Ale Zuu to lano řezal skvěle, byl nesmírně rychlý.
Je vidět, že takhle jste dopadnout nechtěli.
- Tak to holt je. - Jo.
Hlavně aby Steph byla v pořádku.
- Jo. - Zuu se jako člověk velmi změnil.
Ze začátku byl trochu arogantní.
Špatně snášel prohry, jak jsme viděli,
ale po tom pádu ze za Steph bez váhání postavil.
A vím, že Zuu, který sem před týdnem přišel,
by neskousl, že to nedopadlo férově,
ale teď se s tím zdá smířený.
Rozhodně hodně dospěl.
Jak se před Arénou cítíte?
- No, jsem trochu nervózní. - Jo.
Prostě to zkusím…
- No… - Zkus uniknout.
- Jo. - To bude nejlepší.
Jsem jako zmlácená.
Cítím se jako naklepaný kus masa na řízek.
- Steph! - Ahoj.
- Steph! - Jsi zpátky!
- Jsi v pořádku? - Už je zpátky.
- My se tak báli. - Ahoj. Děkuju.
- Jsem v pořádku. - Wonder Woman.
Jen trochu… Jo.
Doktor mi řekl, že do Arény jít nesmím.
Jsem v pořádku. Nemám nic zlomeného,
ale mrzí mě to, šlo nám to skvěle.
Měli jsme dva pytle.
- Vůbec se tím netrap. - Co vám řekl Bear?
- Jdeme do Arény. - Vy dva?
Ano.
Cítím se taková bez nálady.
Protože to je kvůli mně, proč Shirley a Zuu půjdou do Arény.
Chtěla jsem být s nimi.
Díky, že jste mě takhle podpořili.
- Chtěla jsem být středem pozornosti. - Víme, proč jsi to udělala.
Chtělo to nějaké lékařské drama.
Já prostě nechci, aby mě lidi litovali.
Nechci, aby si říkali: „Chudák Steph.“
Doslova nesnáším soucit.
Otevírám masérský salon.
- Lehni si, Joe. - Dobře.
Tak jo.
- To je… - Jaké to je?
- Jo, dobrý. Je to… - Jo?
- Bolí tě ruce? - Já…
Nejsem si jistý, že jsem si objednal hloubkovou…
Jste všichni boží. Dobrou.
Jste boží.
Jaká byla má masáž, Josephe?
Proboha.
- Shirley! - Proboha.
Navíc ve tmě.
Tohle je na co?
- Na pánev, až zestárneš. - Aha!
Jsme připraveni. Jdeme.
Musím vidět, kde jsou nástroje.
Protože teď musíme fakt čekat nečekaný.
- Žerty stranou. - Hej, přestaň být tak negativní.
- Nejsem negativní. - Ale seš.
- Jsem pozitivní. - Seš negouš.
Nejsem negouš.
Hlavou mi běhá spousta věcí.
Já a Zuu jsme tady už měli nějaké neshody
a jeho chování se mě dotýká.
Potřebuju prostor.
- Hej, co se děje? - Víš co? Já radši půjdu.
Já fakt nevím. Chtěl jsem s Kolou mluvit.
Všichni kolem něj našlapujou po špičkách.
Já Kolu jaksi dráždím, ale myslím, že reaguje přehnaně
na nějaký úplný drobnosti.
Využívá mě jako hromosvod pro svoje emoce.
Včerejší výzva nabrala dramatický obrat, a jelikož Steph má volno,
do Arény teď míří pouze tři celebrity.
Dnes to bude těžší než kdy dřív.
Vojáci jdou do akce. Připraveni k boji.
- Ahoj. - Holly.
Je tu Holly.
Připraveni do akce.
- Jo. - Pojďte se posadit.
Všichni sem.
Nejdřív se musím zeptat na včerejší výzvu.
Byla jsi nesmírně statečná.
Musela to být hrůza.
Jo, ale všichni mě úžasně podpořili.
Nesmím do Arény, to je deprimující.
Já vím.
Tím pádem se dnes v Aréně utkáte pouze vy tři.
- Máš nedostatek listí. - Ano.
- To je úmyslně? - Jo, chci, aby mě viděl.
- Aby viděl, jak utíkám. - Aha.
- To je odvážné. - Jo.
- No teda. - Bojovník.
S plnou parádou.
Joe, Zuu a Shirley, nyní se vydáte do Arény.
Bear však pro dnešní den změnil pravidla.
V Aréně budete pouze 45 minut.
Pořád tam jsou tři východy,
ale už nemáte dvě možnosti: buď se skrýt, nebo uniknout.
Zbývá jen únik z Arény.
Ne!
Jde opravdu o hodně.
Finále je už za pár dní
a minimálně jeden z vás dnes skončí.
Nyní nastal čas projít bránou a pustit se do Arény.
Přeji vám hodně štěstí.
Držíme vám palce.
Jste skvělí.
Všichni chceme zůstat.
Nejde jenom o soutěž, nejde jenom o výhru.
Jde o to dokázat si, že to dokážeme.
Chci jít do finále.
Budu se soustředit
a dám tomu všechno jménem všech žen po padesátce.
Když jsem sem přišel, adrenalin mě nijak nelákal,
ale tohle je úplně nový Joe a teď kráčím s plným odhodláním.
Zajímavý.
Východ skrz tunel, skrz plot, pod plotem.
Každý je úplně jinde.
Chceme si říct, kam kdo z nás půjde?
Ne.
Nemusím jim nic říkat. Nejde o ně, jde o mě.
V Aréně jsou tři východy
a u každého je k úniku potřeba konkrétní nástroj.
Umístění nástrojů je zobrazeno na mapách u východů.
Ale jak to v Aréně bývá, nic není tak jednoduché.
Tak jdeme na ně.
- Jak se cítíš, Joe? - Ta mapa je složitá.
Ke slovu „strom“ dají obrázek stromu, ale není to ten strom.
Je to ten strom.
Jestli jo, pak je to měřítko…
Joe, poradím ti, nedívej se na měřítko.
- Jo. - Tady čelíš jen sám sobě.
Nebojujeme proti sobě, fakt.
Tak pojďte. Jdeme.
Je čas jim oznámit, že lovec Bear
je připraven.
Tak jo.
Lov může začít.
Oukej. Oukej.
Dýchám strašně hlasitě.
Chci ze své první Arény uniknout.
Nechci jít hned domů.
Pokusím se prohrabat pod plotem.
Musím uniknout, je to velký stres
a usilovně přemýšlím,
snažím se soustředit na to, co mám dělat.
Už jsem zadýchaná.
Je to náročný terén.
Nesmím jít moc pomalu ani moc rychle.
Zvažuju, že bych šla k tunelu,
protože minule se mi to děsně nepovedlo.
Doufám, že až k tunelu dojdu,
budu to mít nejsnazší, protože budu nejdál.
Snad mě nechytí.
Jdeme na to!
Chci jít k plotu, protože je nejblíž.
Poběžím jako o život, najdu mapu a vypadnu.
Všechno rozhodne umístění nástrojů.
Dobře, risknu to brzo.
Myslím, že všichni rychle vyběhnou,
aby byli co nejdřív u východů.
Ale když se snažíte něco uspěchat,
je větší šance, že uděláte chybu,
a právě na to spoléhám.
Někdo se určitě prozradí.
Stačí mi dávat pozor a naslouchat.
Už jsem unavená.
Asi jsem něco slyšel, ale nevím jistě.
Musím projít roklí a vyjít nahoru, tam mířím.
Už to vidím.
Sakra, to byl fofr.
Rychle!
Mám radost, že jsem se k východu dostal tak rychle.
Makám naplno.
Nepřišel jsem prohrát.
Potřebuju klíč.
Vzal jsem tu mapu, kde jsou nástroje.
Můj nástroj byl v Krokodýlím jezeře.
To mě podrž.
Zkusím to obejít, jestli se tam dostanu.
Kde ta voda je?
Kde je ta voda?
KLÍČ: 275 METRŮ
VÝCHOD: 111 METRŮ
Musím k východu, takže musím nahoru.
Plot! To je plot. To je ten plot.
Našel jsem východ.
Vidím mapu, kde je zakreslený nástroj.
Tak jo.
Potřebuju rýč.
A abych ho našel, musím jít kamsi k Black Rock.
Je nahoře.
Je to tam.
Musím vyrazit.
Sázky jsou vysoké.
Kdo teď nechce skončit, musí uniknout.
Terén je těžší, než jsem čekal.
Nesmíte se ukázat na víc jak pět vteřin
a přitom omrknout okolí.
Kde je Black Rock?
Vůbec nevím, kde jsem.
VÝCHOD: 15 METRŮ
Má to být někde tady.
To je ten tunel.
Jsem u tunelu.
Zjistím, že potřebuju klíč.
Teď ho musím ještě najít.
Musím přejít koryto řeky, což je tamhle.
Shirleyin nástroj je poměrně blízko u východu,
ale až k němu přijde,
bude muset přelstít Bearovu časovou past.
To byl můj nástražný drát.
Ten člověk už ví, že tady jsem.
Zkusím tam jít a zjistit, jestli se dostanu blíž.
Hele.
Kdo se podle vás vrátí?
- Podle mě Joe. - Joe se vrátí.
Myslím, že Joe bude… velmi cílevědomý.
- Systematický. - Jo.
- Ale i Shirley to bere vážně. - Půjde Bear po Zuu?
Možná, Zuu se nijak nenamaskoval.
- Nemá ani maskovací síť. - Uvidí ho.
Tohle moc nezvládl.
Já jsem na něj velmi hrdá, snáší dobře prohry a všechno, to…
- Jo, velmi vyrostl. - Je úplně jiný.
Ze začátku vůbec neuměl prohrávat,
bylo to s ním děsný,
a až odejde, jestli odejde, tak bude velmi zralý, jako…
Musím ho obdivovat, vážně se proměnil.
Dneska ráno byl ke všem nesmírně milý.
- To předtím nebývalo. - Jo.
Já s tebou nesouhlasím.
Samý kecy.
Fakt.
Ohledně Zuu nemůžu s Lottie souhlasit.
U výzev je vidět,
že Zuu má velké ego, je nesmírně soutěživý.
A víme, jak reaguje.
Lidi se prostě nemění.
Hledám ten klíč.
Bude někde tady.
Jo, ať to je kdokoli, prošel přes můj nástražný drát.
Musí být přímo u nástroje a mé pasti.
Musím dát pozor, pokud přelstí past,
aby nepřelstil i mě.
KLÍČ: 13 METRŮ BEAR: 74 METRŮ
Má to být tady.
Má to být někde tady.
Našla jsem klíč.
Klíč je ale v pasti.
Mám jen 30 sekund.
Jednadvacet, dvaadvacet, třiadvacet.
Proboha, dělej.
Když jste pomalí, chytí vás to.
Ručičky moje.
To zvládneš, Shirley.
To je Shirley.
Jestli ji nedostane past, tak já.
Mám ten klíč.
Jakmile jsem se otočila, byl za mnou on.
Utíká!
CHYCENA
Unikla jsi pasti.
Skvěle jsi počítala.
- Ale nevšimla sis mě. - Já vím.
Zatím máš ten mě?
- Zatím. - Jo.
- Zůstaň tu. - Děkuju.
Být ulovena není nepříjemnější pocit,
ale musím říct, že jak jsem zvyklá soutěžit,
jsem trochu zklamaná.
Ale tak už to holt je.
Někoho chytil.
To klidně může být Zuu.
- Jo. - Ten nejvíc vyčníval.
Dobře, takže Shirley jsem už chytil.
Ten hluk a křik mohl někoho v blízkosti varovat,
tak se vydám naslepo
ke Krokodýlímu jezeru.
Vím, že tam je nástroj, a voda lidi vždycky zpomalí.
Kde je ta voda?
No konečně.
Vidím gumový člun. Co s tím mám dělat?
ZÁKAZ PLAVÁNÍ
Vidím, kde visí klíč.
Musím to rozvázat, vzít si klíč,
vrátit se k plotu a utéct. Tak do toho.
Tohle nepůjde.
Ježišmarjá.
Nemohl jsem do toho gumovýho člunu nasednout.
Byl moc malý. Bál jsem se, že mě neudrží.
Snažím se udržet, ale nejde to.
Jak tam mám vlézt?
Věděl jsem o tom krokodýlovi
a cítil jsem se jako všichni akční hrdinové dohromady.
Jak já z toho jen vylezu?
Dostal jsem ten klíč.
Ano!
To je vlajka.
Dobře. Jdu tam.
Aha, slyším ho.
To byl můj nástražný drát tam, kde jsem teď byl.
Tak jo. Jdu dál.
To je Joe.
Je to vyčerpávající.
Neustále se snažím udržet ve stavu pohotovosti.
Jasně. Potřebuju rýč.
Vidím červenou vlajku uvnitř klece.
To bude můj nástroj. Musím dovnitř.
To je past.
Jak se tam dostanu?
Třicet vteřin.
Co mám dělat?
Co to dělá?
Určitě vidí, že ta past se už aktivovala.
Mám vážně strach.
Kdo se nedostane ven, toho pošlou domů.
Mrknu se na to.
Tohle je spouštěč. Na to sahat nechci.
Spouštěč.
Přemýšlí nahlas.
Vůbec nedává pozor.
Já nevím.
CHYCEN
Nemluv nahlas, když přemýšlíš.
Nehýbej se.
Začal jsem dobře, věděl jsem, kde je nástroj.
Trvalo mi to a byl jsem hlasitý.
Bear se připlížil
a strhl mě k zemi jako nic.
Byl jsem naštvaný, byl jsem vzteklý.
Dva chyceni.
Jen Zuu je pořád na svobodě.
- Dva! - Ne!
- Slyšeli jste to? - Jo.
- Dva už chytil. - Dva.
- Dneska je nemilosrdný. - To jo.
- Nikomu nedává šanci. - Jo.
Tak jdeme.
Jelikož Joe a Shirley byli oba u Black Rock,
měli namířeno k tunelu a k východu pod plotem,
což znamená, že Zuu jde k druhému plotu.
To je můj nový cíl.
Nemůžeš to vzdát. Musíš to dokázat.
Myslím, že před sebou někoho vidím.
Minule jsem byl blízko. Měl jsem klíč v zámku.
Ale tentokrát uniknu.
Tak jo, jdeme.
****! Dělej.
Jsem tam. Dělej.
Dělej!
Rychle!
Jo!
Co ty na to, Beare?
Pozdě.
Zuu mi unikl a bylo to těsné.
Dokázal jsem to! Dal jsem to.
Dokázal jsem to.
Panebože. Mise splněna.
- Unavený? - Jo.
- Jsem úplně hotový. - Jo.
Všiml sis pasti a měl jsi radost.
Prohlížel sis ji a byl jsi jí úplně pohlcený.
Zmátlo mě, že ta past už byla spuštěná.
Co mám dělat?
- Očividně. - Jo.
Kdybych se zamyslel, došlo by mi to,
ale já jsem se tam procházel a mluvil sám se sebou a ne…
Tak jsem tě našel, slyšel jsem tě.
Tak jsem tě obešel zezadu a to byl konec.
- To je depka. Jo. - Ponaučení.
- Shirley, měla jsi plán. - Měla.
Měla jsem plán jít nejdelší cestou. Ale kryla jsem se.
Čekala jsem tě seshora.
Viděl jsem tě. Byla jsi ve střehu.
To bylo skvělý.
Snažila jsem se zůstat v klidu.
Jsi tu podruhé.
Ano, už bys to měla umět.
Náš lov je ke konci čím dál náročnější.
Rozdíly se zmenšují.
Ten, kdo měl dnes nejmenší náskok
a dnes odejde domů, je…
Myslíš, že už Zuu chytil?
- Doufám, že se dostane ven. - Jo.
Neskutečně tady vyrostl.
Včera byl fakt naštvaný, že půjde do Arény.
- Ne, nebyl. - Jo, byl.
- Kolo, nebyl naštvaný. - Ale byl.
- Ne, nebyl. - Jo.
- Jak? - Co děláš?
- „Ne, nebyl.“ „Ano, byl.“ - Nemusíš ke mně být hrubý.
Nejsem hrubý.
- Nemusíš furt… - Ne, jsi…
Chováš se, jako bych… To tys to dělala.
S Kolou se pořád hádáme, jsme jako staří manželé.
Kola cítí vůči Zuu silnou rivalitu
a pokaždé, když prohraje soutěž, to fakt těžce nese.
Chodíme kolem něj po špičkách, aby se nenaštval.
- Všechno neguješ. - Takže ty vše děláš správně?
Všechno, co říkáš, je správné? Fajn.
- Přerušuješ mě. - Po každé prohře jsi protivný.
- Sklapni. - Protivný ke všem.
- Je mi to fuk! - Jsi náladový, protivný.
- Tak se mnou nemluv. - Neumíš prohrávat.
- Zuu vážně vyrostl. - Proč křičíš?
- Nemusíš se mnou mluvit. - Tak na mě nemluv.
Nezkusíme změnit téma? Neřešme to už, jo?
- Krávo. - Kolo, to zvládneme.
- Je mi to fuk. - Tak jdi pryč.
Slavná jen díky sestře.
Překlad titulků: Lucie Olešová