Dette er som å leke katt og mus,
og etter min erfaring vinner katten alltid.
Herregud.
Jeg skal ta ham.
Ett feiltrinn kan få meg sendt hjem, og jeg vil ikke at det skal skje, så…
Selv når oddsen er imot meg, skal jeg fortsette.
Jeg så ham der nede.
Han så meg, og så stakk han, men jeg synes han ser sliten ut.
Jungelen gjør meg litt svimmel.
Da kan jeg gjøre feil. Jeg trenger flaks.
Jeg klarte det. Jeg gjorde det.
Jeg er så lettet.
Jeg gir aldri opp.
Jeg kom unna Bear.
Han var god fysisk. Jeg trodde han ville være treigere.
Men vi har ikke mer tid. Denne oppgaven klarte du bra, Kola.
Jeg klarte det!
Det er fint at det har regnet litt.
-Ingen årsak. Jeg fikk det til å regne. -Takk.
-Her, ja. -Herregud!
Herregud.
Hvem er det?
Ja, Una.
Herregud.
Ja, jenta mi!
Så godt å være tilbake.
Jeg har bestått Bear Pit, og jeg er først tilbake også.
Du klarte det!
Herregud.
Jeg gjorde det for jentene. Girl power.
Det var så slitsomt. Jeg gravde for livet.
-Som om jeg gravde min egen grav. -Jøss.
-Herregud. -Dæsken.
Jeg aner ikke hva de andre gjorde.
Jeg må avsløre at vi har en muldvarp blant kjendisene våre.
Ikke en spion. En faktisk muldvarp.
Hun heter Una og kan grave seg ut av hva som helst på 45 minutter.
Men de gjenværende kjendisene må til Bear Pit-tinget,
og én av dem skal hjem.
Laurence, du er dreven nå.
Du er smart. Du begynte sterkt,
og så så du den store, fine stien.
-Jeg vet. -Du tok den.
Du må motstå fristelsen.
Men… som jeg har sagt før, så er innsats det aller viktigste.
Jeg undervurderer ikke det.
Danny, din første gang her.
Det er mye som skjer. Du var på gult lys.
Du flyttet veldig bra på deg.
Du var årvåken.
Og da du kom til oppgaven din,
så skjønte du hva du måtte gjøre, og så bare…
Det gikk over til rødt lys.
Beina mine funker ikke mer.
Jeg er utmattet.
Du ble fort sliten, og så dalte konsentrasjonen,
og da du så det nettet, var det for sent.
Tiden var ute, opp med deg.
Ok. Én av dere har en lang reise hjem.
Laurence, Danny,
personen jeg føler har nådd enden av veien
og blir den andre til å dra er…
Laurence.
Men jeg beundrer ånden din og viljen til å gi alt du har.
Men helikopteret er på vei, og du er ute.
-Få en klem før du drar. -Jeg vet ikke hvordan.
Jeg har lært så mye av denne erfaringen.
Jeg kan fortsatt være modig, og jeg kan ta utfordringer,
og jeg kan presse meg selv.
Jeg kan overleve.
Når du er ung, er du vant til å presse på.
Ikke når du er gammel.
Men du kan faktisk det, og det er kult.
Det kommer noen!
-Kola! -Kola!
Jeg er i syvende himmel.
Det føltes som en seiersparade.
-Herregud. -Ja.
-Du kom deg ut! Bra jobba. -Nei, jeg unngikk ham i en time.
-I en time! -Veldig bra!
Jeg har fått masse kjærlighet av leirkameratene mine.
Jeg tror de er stolte over meg.
Det føles veldig bra å være ønsket.
Der kommer det flere!
Hvem er det?
Å nei.
-Danny. -Han hinker.
-Hvem enn det er. -Danny.
Er han skadet?
-Går det bra? -Å gud.
-Danny! -Det er ille.
-Bra jobba. -Veldig bra.
Bear Pit har krevd enda en av oss. Vi har sett hvor tøft det faktisk er.
-Går det bra? -Ja da.
Det var rart å se hvor rystet Danny var.
Det så ikke ut som han hadde hatt det så bra.
Kom du deg ut eller unngikk du?
Jeg havnet i en felle mot slutten.
Jeg gjorde det, og så var tiden ute.
-Ble du fanget i et nett? -Ja.
Det stedet er et helvete.
Som å være i underverden, med djevelen i hælene.
Og han tuller ikke.
Jeg ble nesten tatt. På håret.
Herregud.
Jeg var så sliten. Jeg holdt på å kaste opp.
Jeg vil aldri havne der igjen.
Nemlig. Det er fryktelig.
-Vi er så glad for at du er tilbake. -Virkelig.
Bra jobba.
-Utrolig. -Gratulerer, folkens.
-Kom igjen. -Kom.
Gikk det bra med Laurence?
Han ville si at han er glad i dere alle.
Det er så trist at Laurence har dratt. Han var leirens sjel.
Skål for Laurence. Brutteren min, Laurence. Elsker deg.
Trist at Laurance måtte dra. Han var morsom.
Men det betyr at vi er én mindre, og ett skritt nærmere kronen.
Hva i helvete er det der?
Lappen på bordet var et brunt ark.
Det var et potemerke på det.
Med en dolk igjennom.
"Møt meg ved sumpen for å gå planken."
Ingen andre hint.
Er vi på lag? Skal alle kjempe for seg selv?
Hva i all verden er det som skjer i dag?
"Møt meg ved sumpen for å gå planken."
Får du høre om kneet ditt i dag?
Jeg vet faktisk ikke.
Fy flate.
Håper det går bra.
-God morgen, Zuu. -God morgen.
-Sov du greit? -Ikke egentlig.
-Varmen. -Alt sammen.
Har du lest lappen?
Det er en lapp på bordet til alle.
Jeg tror jeg blir… Herregud.
Unnskyld meg.
Det går bra.
Vet du hva? Å nei, jeg ødela den.
Ja.
Kom her. Jeg må si noe.
Alle sammen,
legen har sagt at jeg har revnet menisken,
og at jeg har forstuet indre leddbånd.
Alle legene har rådet meg om å forlate konkurransen.
-Å stoppe. -Uff.
Ja.
Boris.
Jeg er nummen.
Jeg er skuffet.
Ekstremt skuffet.
Dere. Ja.
Ikke, da begynner jeg også.
Jeg ville være med på jakten og bli jaget av den store mannen.
Big Zuu, jeg vil savne maten din. Hva skal jeg gjøre uten deg?
Når man spiller tennis, får man skader.
Jeg har hatt 15 operasjoner så langt. Det er slitasje, bare.
Prisen du betaler for å være idrettsutøver.
Og jeg gir ikke opp.
Jeg tåler smerte, men det fins grenser når du har en ekte skade.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre uten deg.
Jeg er så trist på hans vegne, for han har et ekte konkurranseinstinkt.
Han kom for å vinne.
Jeg skulle gjerne vært med dere, men vi har lært av hverandre.
Man må bare ikke falle ned.
Man må overvinne og reise seg opp igjen.
Denne leiren er… Jeg må stoppe nå.
Ja, mann.
Tårer i øynene da Boris sa han måtte dra.
Han er en ekte vinner.
Selv om han ikke tok alle utfordringene eller prøvde Bear Pit,
kom han hit og beviste noe for seg selv,
men han berørte også alle her.
Kom igjen, Boris!
Kom igjen!
Det har vært en berg-og-dalbane. Jeg har lært at jeg tåler elementene,
og jeg er mer glad i folk enn noen gang fordi jeg elsker mine 11 lagkamerater.
Ok. Ta vare på deg selv, Boris.
Supert!
-Supert! -Supert!
Bear sa at kjendisene skulle forvente det uventede,
men ingen trodde at Boris ville forlate programmet.
Nå er det ni kjendiser igjen,
og de skal gå planken her ved sumpen.
-Sumpen. -Å nei.
Jeg vet ikke om jeg vil svømme her, helt ærlig.
-Å gud. -Det ser sumpete ut.
Still dere opp foran meg.
Hallo, og velkommen til "gå planken".
Spillet er veldig enkelt.
Dere må komme dere fra én side av sumpen til den andre ved å bruke plankene.
Når du er i mål, heiser du et flagg.
Men alle konkurrerer mot hverandre.
Dere kan danne allianser. Dere kan be de andre om hjelp.
Dere kan lure folk eller gjøre det alene.
Dere må tenke strategi.
Denne utfordringen er et mareritt.
Er på vi lag? Er vi på egen hånd?
Går man to og to?
Gud hjelpe meg.
Å nei.
Uansett hva du gjør,
må du komme deg til andre siden og heise flagget,
for det fins bare fem flagg.
Det betyr at fire av dere skal inn i Bear Pit i morgen.
Ingen tenker at dette blir moro.
Alle tenker: "Hva i heiteste helvete skal Bear få oss til å gjøre nå?"
I militæret kalles dette en kommandoprøve.
Den setter forstanden på prøve når du er litt stresset.
Kan du fortsatt tenke klart og rolig?
Det er det det handler om.
Å løse problemer under press.
Ok, folkens, kom dere i posisjon.
Lykke til, alle sammen.
Det føles bra.
Siden alle går inn sammen, blir det ganske jevnt.
Jeg fokuserer på å vinne utfordringen og ikke havne i Bear Pit.
Hør etter.
Vi går enten i lag mot hverandre, alene, eller alle som én.
Jeg foreslår at vi alle gjør det sammen og kommer oss over.
Jeg synes vi skal dele oss i to lag.
Er det ikke bedre om vi går sammen og lar ham velge?
Det er mye som står på spill i dag, og jeg tenkte bare:
"Kan vi ikke gå sammen, og så lar vi Bear velge folk selv?"
Men Big Zuu hadde andre tanker. Han ville ha to ulike lag.
Jeg tror det bare må bli den som tar flagget først.
Jeg er ganske nervøs.
Denne greia med at du kan skape allianser eller bryte dem
setter meg helt ut.
-Hva skal vi gjøre? -Jeg vet ikke.
Jeg går dit. Joe, bli med.
Shirley, denne planken rekker bort til den der.
Jeg tror vi bør gå den veien.
Til slutt så bare endte vi opp med to lag.
-Skal vi være på lag? -Ja, vi går.
Steph og Shirley, Joe, Kola og meg.
Vi ble et kollektiv, som plutselig delte gruppen,
men det var ingen tanke bak det.
Jeg kan ikke tro det som skjer nå.
Du kan gå på den i midten.
-Ja. -Rett linje.
Når du kommer deg over planken, er det noen trinn der.
Det henger bare ikke på greip.
Jeg fikk ikke velge et lag.
Jeg satt igjen med Lottie, Mel og Una,
og jeg så folk som jeg trodde var mine venner her
bare tenke på seg selv.
Ok, alle sammen.
Dere skal komme dere fra den ene siden av sumpen til den andre.
Tre, to, én, gå.
Kola, vil du gå først eller skal jeg? Du? Greit, kult.
De er vinglete, de der.
Jeg har en plan. Jeg legger denne planken i midten.
Jeg visste det var det enkleste og raskeste stedet å komme til.
Jeg passet på å ligge foran,
så jeg ikke måtte tilbake til det Bear Pit-marerittet igjen.
Kom igjen.
Dere har tatt alle de lange, det er sykt.
Nå må dere gi oss en lang en. Vi har bare én.
Det er et skille her.
-Vi har to tydelige lag. -Riktig.
-Joe. -Joe.
-Send denne ned. -Ja. Vi trenger ikke den.
-Bra. -Trenger ikke?
-Ikke nå. -Her. Av sted med deg.
Bra jobba.
Jeg føler meg ikke trygg.
Men det jeg skjønte, selv om jeg var litt forvirret,
var at de mellomlange og korte plankene var ganske ubrukelige.
Du tar bare alle de lange…
Vær så god.
…og prøver å komme deg over.
De har bare latt oss få én lang en. Du klarer det. Gå over.
-Bruk selvtilliten. -Du fikser det.
Greit.
Ta denne fra meg.
-Her. -Jeg får for mange her.
Hvilken tar jeg?
Jeg er litt overveldet, for å være ærlig.
Jeg vil bare si: "Skjerp deg."
-Hjelp henne. Jeg tar den. -Ja.
-Jeg tar den. Hjelp henne. -Ok.
-Er dette en kommandoprøve, altså? -Ja, som så mye i livet.
Alle kan lage skrøner om å stå på en pongtong,
men når begge beina vakler, blir det verre,
og du har et problem å løse. Da ser du hvordan folk er.
Shirley, kom.
Det går bra.
Kom hit. Nydelig.
Du trenger ikke meg.
Bra jobba.
Vi var heldige nok til å få et lag med god flyt.
Det var totalt fokus.
-Bra. -Bra jobba.
-Har du den? -Bra jobba.
Få en til.
Jeg så aldri det andre laget, men jeg kunne høre dem.
Den må vekk.
Trenger vi ikke denne?
-Nei, bare kast den på… -Kanskje.
Det hørtes litt kaotisk ut.
De kan klare det. Ja, ta med den. Nei, ikke den, Mel.
-Dette går veldig treigt. -Jeg vet.
Vi trenger en lang.
Vi kan ikke ta den veien. Vi må gå dit og lage vår egen vei.
Tro meg. Kom tilbake.
Utfordringen var et kaos.
Nei, du kan ikke snu den. Se her. Ta den over.
Kompis.
Det var litt panikk.
Det var anspent, og folk var hissige.
Hjelp henne.
Men når du jobber på lag,
spiller du på folks styrker,
så jeg gjorde bare som Zuu sa.
Tro meg. Vi lager vår egen vei.
-Så går vi bort dit. -Ja.
Greit, gå da.
Vi hadde ingen planker eller formasjon,
så da jeg sa at vi måtte endre retning, fokuserte jeg på det.
De kommer hit nå.
Danny!
-Fortsett. -Jeg er her, Steph.
-Tar jeg med planker? -Vi trenger en til.
Det var dramatisk og anspent,
for fem personer må over og heise flagget,
og jeg var sist av de fem.
Jeg så Zuu var bak meg.
Vi må den veien.
Husk, de siste fire skal i Bear Pit.
Det lønner seg å vinne.
Og jeg husker Bear sa: "Ta sjanser."
Tar jeg ting med meg?
Steph, én til.
-Ikke ta den fra oss. -Unnskyld!
Du er ikke lei deg.
Du gjorde det med vilje.
Men jeg ser deg nå,
jeg ser deg, lille Steph.
Fra Middlesbrough, som er så snill og ydmyk.
Det er et skalkeskjul.
Kom igjen. Vi vet hvor vi skal stå nå.
Jeg måtte gjøre det.
Jeg måtte gjøre det jeg trodde var riktig i det øyeblikket.
Han kunne dyttet meg uti. Jeg vet ikke hva han tenkte.
-Jeg klarer det ikke. -Du gjør det.
Det går bra. Hold henne i hånda.
Ja. Kom igjen.
Det er skikkelig anspent stemning.
Det andre laget er ganske sterkt,
og jeg tenkte bare: "Fortsett å gi på.
Fortsett. Ikke gi opp."
-Joe, gi den til meg. -Jeg har den.
-Shirley, hold balansen. -Gå.
-Du er kjempeflink. -Sånn. Veldig bra.
-Ta deg god tid. -Gå, Kola.
-Gå. -Rolig.
Laget vårt kom til målstreken så fort
fordi vi tenkte klart og hadde strategi…
Fortsett, Steph.
Og Joe. Bra, kompis.
…og samarbeidet.
Enkelt og greit.
Et stort sprang for menneskeheten. Stort sprang.
-Ja. -Kom igjen.
Det var som i militæret.
Kola er den ultimate konkurrenten.
Danny har evnen til å beholde roen.
Steph var veldig sterk.
Både Joe og jeg bidro masse, så vi kunne komme oss trygt hjem.
Takk, folkens. Veldig bra jobba.
Bra jobba.
Vi klarte det. Jeg er så glad for å slippe Bear Pit.
Bra jobba.
De andre er noen slanger.
De vant, men det var ikke rettferdig. De hadde ingen sportsånd,
og heller enn å gi oss en sjanse, lage jevne lag og dele oss riktig,
braste de bare på, løp fra oss og glemte oss.
Herrefred.
Hva sa jeg? La oss dele oss i to lag, sa jeg.
-Alle bare somlet rundt. -Slutt.
Jeg synes Zuu burde roe seg ned litt.
Her trengte man bare flaks, og vi hadde ikke hellet på vår side.
De bryr seg ikke. Sånn er det.
-Sånn er det. -Det er en vits.
Jeg ser allianser danne seg.
Steph og Shirley. Danny og Kola.
Mel gjør bare som hun vil.
Lottie og Una er sammen.
Alle er så søte og snille. Men man ser sannheten nå.
Steph tok planken vår. Helt uten å nøle.
Så på meg og tok den. Det er ikke vennskap.
De sanne fargene kommer frem.
Konkurransen ble virkelig i dag.
Ikke mer vennskap.
Vi passer bare på oss selv, og det så vi i denne utfordringen.
-Zuu. -Hei.
-Jeg sviktet deg. -Det går bra.
Du var kjempeflink.
-Takk. -Det går bra.
-Bra. -Det går bra.
Jeg trodde du skulle dytte meg.
Hvorfor? Det ville jeg da aldri ha gjort.
-Du gjorde det du måtte. -Ja.
Det er gjort.
Når folk er presset, så endrer de seg.
Inkludert meg selv.
Jeg liker å tro at jeg er generøs,
at jeg vil alle vel,
men der og da tenkte jeg: "Du må tenke på deg selv."
-Bra jobba. -Ja, veldig bra.
Dessverre så skal Mel…
-Ja. -…Zuu, Lottie og Una
inn i Bear Pit i morgen.
Jeg tenkte: "Jeg kom meg ut én gang. Jeg forstår reglene nå. Jeg er klar."
Jeg er ikke klar.
Tanken på å gå inn i Bear Pit for andre gang skremmer meg litt fysisk.
Jeg gruer meg, så jeg må stålsette meg skikkelig.
For noen av dere blir det første gang.
Lottie, er du klar? Jeg føler at du…
Jeg er livredd, for alle som har kommet tilbake
har vært redde, men sånn er det. Den sterkeste kommer ut,
og du må gå inn og bare gi deg selv en sjanse. Ja.
Bear, noen råd til Zuu?
Jeg ser på deg nå, og du ser ikke så fornøyd ut.
-Nei. -Det må du gi slipp på.
Det er over.
Jo mer du ser tilbake og blir sinna, jo mer energi krever det,
som ikke hjelper deg i Bear Pit.
Vi går fremover. Jeg liker det, Lottie.
Alle dere må omfavne det.
Kudos til vinnerne. Kjempebra.
Dere jobbet godt på lag, hjalp hverandre, kom dere over og heiste flaggene.
Bra jobba. Applaus for dere.
Bra jobba.
-Ja. -Ja!
Vi skal ikke inn i Bear Pit!
-Bare Joe og jeg som ikke har vært. -Jeg vet det.
Du kan ta plassen min om du vil.
Jeg venter.
Hun har ikke vært ennå. Hun må inn.
Det vil skje på et tidspunkt.
-Ok. -Ja.
Få dere hvile, så ses vi i Bear Pit.
-Greit. Takk. Bra jobba i dag. -Ha det.
Tusen takk.
Steph og det andre laget gjorde det de måtte.
Det gikk utover meg, de er trygge, og vi skal i Bear Pit.
Zuu er rasende på meg.
De ville ikke være på lag. Ingen klarte å ta et valg.
Det er skikkelig tull.
Går det bra, Una?
Jeg føler meg ikke så bra.
Jeg er bare litt sliten.
Jeg skal legge meg tidlig i kveld.
Jeg må i Bear Pit for andre gang på rad.
Jeg er utmattet, og stemningen er anspent.
Jeg kjenner på det som skjedde i sted.
Alt er så stressende, så jeg skjønner det.
-Hvil deg. -Ja.
-Det skal jeg. Takk. -Absolutt. Ta vare på deg selv.
Går det bra?
Jeg blir sendt hjem i morgen.
-Hvorfor det? -Det var ren flaks.
Og så?
Bear Pit er bare så fryktinngytende.
Bear skulle sagt: "Jeg vet at dere vant,
men jeg sender de fire som ikke har vært i Bear Pit
inn i Bear Pit."
Det ville vært en vri, det.
Du aner ikke hvor stor skogen er. Den er helt enorm.
Shirley har ikke vært ennå. Hun har fripass.
Og du kan fortsatt gjøre det, Bear.
Om jeg ber Mel om å gi meg en planke og hun ikke vil, så sliter jeg.
Å spille på lag er livsviktig for meg.
-Vi snakker om dagens utfordring. -Vi hadde ikke sjans.
Vi hadde ikke sjans.
Dere tok alle de lange plankene.
Ja, men for å være ærlig…
-Det var ingen regler. -Ingen regler, Big Zuu.
Hva gjorde de andre rett og galt?
Zuu mener det er urettferdig. Det har han sagt mye.
Glem det, for i morgen må han være forberedt.
Jeg tror ikke han er mentalt klar.
Dere gjorde det dere ville.
Jeg kan bare klandre meg selv. Det er min feil.
Jeg prøvde å være en venn. Hjalp det å være snill? Nei.
Det fins ikke vennelag mer.
Vi kan være høflige her.
Men vi sa ikke at vi var et lag.
Dere dannet et lag. Alt er lov i krig og kjærlighet. Er det ikke det de sier?
Jeg sa: "Skal vi danne to lag så det blir rettferdig?"
-Hva? -Ingen hørte meg.
Du må inn i Bear Pit en gang, Shirley.
Hva er det med deg?
-Alle må inn i Bear Pit. -Selvfølgelig. Jeg klager ikke.
Eller jamrer eller sukker eller maser eller…
Alle må inn.
Jeg er ikke redd. Jeg vet ikke hva du prøver å si.
Jeg bare snakker med deg.
Du snakker ikke bare. Du hakker på folk.
Det er bare sånn jeg er.
Du er ikke god på å dele budskap.
Ikke du heller!
Man kjenner spenningen stige.
Utfordringen får alltid skylden. Det er alltid noen andres feil.
Det er flere som tar det hardt, spesielt når de taper.
I stedet for å godta det og reflektere over det, krangler de.
Krangler.
Du løftet planken og gjorde ditt. Det er ikke rettferdig.
Vi trenger ikke å mase mer.
-Beklager at det ble sånn. -Det er gjort!
Jeg må ta på insektspray.
Jeg ville spille et rettferdig spill.
Jeg er ekstremt konkurransedreven, og det jeg har funnet ut om Mel B,
er at hun også er det, men at hun hisser folk opp.
Ingen vil dra hjem,
så jeg blir alltid litt bekymret når ting blir sånn.
Du gjorde det rette og la deg. Jeg skulle lagt meg.
-Var det Zuu og Mel? -Ja.
På grunn av den utfordringen.
-Går det bra? -Ja da.
Ja?
Ta deg god tid i dag.
Jeg har tenkt ut en plan, og nå må jeg bare utføre den.
Jeg er litt urolig.
De siste dagene har vært tunge mentalt.
Jeg må beskytte meg selv og min energi,
og jeg skal være høflig med alle, men jeg må spille et spill nå.
-God morgen. -God morgen.
I dag vil jeg beherske meg og fokusere på meg selv,
og tenke på hva jeg må gjøre for å bestå Bear Pit.
-Hva gjør du om dagen, Steph? -Jeg har skrevet en thriller.
-Seriøst? -Ja.
Jeg liker psykologiske thrillere.
Hva gjorde du før det?
-Jeg var journalist. -Å ja?
-Ja. -Hvem intervjuet du?
-Donald Trump. -Hvordan var det?
De sa:
"Ikke spør ham om ekskona eller håret hans."
-Da må man spørre. -Jeg gjorde det.
"Hva synes ekskona di om håret ditt?"
Hva vil du gjøre videre i livet?
For det første vil jeg få de andre jentene med meg på turné.
-Ja. -Det er planen.
-Jeg elsker å opptre. -Ja.
Det er helt elektrisk med dem.
Det er som da vi var på 50-årsdagen til Victoria,
og sønnen hennes Cruz sang "Mama" på gitar.
-Fantastisk. -David fikk oss til å reise oss.
Oss fem som sang "Mama,
og så lagde Tom Cruise en ring og tok den dansen fra en film.
Så han gjorde bare…
Av en eller annen grunn…
Herregud.
Vi bare danset i vei.
Han sa: "Kom igjen, da."
Dannet en ring.
Tom Cruise gikk inn i ringen først og gjorde sånn.
Og jeg sa: "Gud, jeg kan ikke…" Jeg gikk.
-Hva skjer? -Dansen var så rar.
Alt det. Tenk å se det.
Jeg lærte ham å danse til bryllupsdagen.
Nei!
Det gikk ikke så bra, for den dansen i ringen var så dårlig!
Vi hopper uti, jenter.
Kom igjen, Lottie, Una.
-Tre jenter. -Ja.
Jeg tar en gåtur senere og en liten lur.
-Du tok aldri lurer før. -Tok ikke en eneste lur i mitt liv.
-Vi gjør det hele tiden, Joe. -Jeg vet det.
Vi prøver å forberede oss, og de skravler bare.
Det er så irriterende.
Går det bra med forretningene?
-Kundene betaler ikke så mye. -Nei.
Og jeg ser du har åpnet salong på en øy med bare ni beboere.
Det er latteren som irriterer meg.
Latteren deres er så irriterende.
Det er alvor for oss, og så hører vi bare…
-Det er faktisk… -Vi skal være stille.
Vi er i frisørsalongen. Beklager.
Jeg måtte si det.
-Beklager, Una. -Det er stress for dem.
Bear Pit, altså.
Bear Pit gjør deg sånn.
Jeg skal inn i Bear Pit for andre gang og har knapt kommet meg etter sist gang.
Jeg er i konkurransemodus og ser en annen side ved Zuu.
Han er en ny mann i dag. Fokusert.
Han tar dette veldig alvorlig. Han vil vinne.
Jeg ventet på en utfordring der vi ville se hvem folk virkelig er,
og det skjedde i går.
Vi er ikke venner.
Jeg skal bare smile til dem og si: "Gjett hvem som er hjemme?"
Etter at Laurence ble sparket ut av Bear på zipline,
gårsdagens sump-utfordring og Boris' sjokkerende avskjed
er det på tide at fire til skal inn i Bear Pit.
-Hallo! -Hallo.
Kom igjen, folkens. Bålet.
De er i Bear Pit på grunn av meg.
Jeg har dårlig samvittighet, men jeg måtte bare gjøre det.
Jeg bryr meg faktisk ikke.
Det vil glede dere å høre at vi har kommet halvveis.
Ja!
-Halvveis? -Så bra!
Tiden flyr når du blir jaget av en Bear.
-Ja. -Ja.
Mel, Lottie, Una og Zuu, dere skal nå inn i Bear Pit.
Som dere vet er målet å enten unngå å bli tatt av Bear
eller å komme dere ut.
Dere skal være der i en time.
Det er tre fluktpunkter.
Hvert punkt kan bare brukes av én av dere.
Husk, dere må ikke bare være på utkikk etter Bear.
Dere må passe dere for feller også.
De kjendisene som blir tatt av Bear eller av en av hans feller
vil risikere å bli eliminert.
Én av dere vil dra hjem.
Jeg ønsker dere lykke til. Virkelig.
På tide å gå inn gjennom porten og inn i Bear Pit.
-Vær så god. -Kom igjen.
Lykke til.
Når jeg går inn i Bear Pit for andre gang, er jeg gira
og stålsetter meg for å kjempe.
Første gang i Bear Pit fordi Steph tok planken.
Det ødela for meg, men jeg er klar til å gjøre alt for å vinne.
Jeg er så nervøs.
Jeg har mye å bevise. At jeg er sterk og at jeg klarer dette.
Alt kan skje. Jeg har ikke en plan ennå.
Men jeg er Scary Spice. Jeg overlever.
Hold fokus, folkens.
Ok, kart.
Greit.
Ja, ok. Tunnel, firehjulstrekker, stige.
Hver av de tre utgangene må åpnes med et spesielt redskap,
men deltagerne finner bare ut hvor redskapene er
når de når fluktpunktet de har valgt.
Om de glemmer redskapet, vil de ikke klare å komme seg ut.
Sier vi hva vi vil gjøre, eller gjør vi ikke det?
Greit for meg.
Du må ikke si det. Bare gå.
-Jeg skal si det. -Ja.
-Jeg tar tunnelen. -Ok.
Det er mye på gang nå, men ingen jobber på lag mer.
Det er meg mot Bear Grylls, og jeg kom for å vinne.
-Jeg vil ta stigen. -Vet du hva?
Jeg skulle ta stigen.
Jeg kan gå for bilen, for jeg vet hvor den er, men…
Om du vet hvor den er, så er det bra.
Jeg føler meg tryggere nå, for jeg har vært her før.
Jeg vurderte stigen, og så sa Lottie at hun ville dit.
Hennes første gang.
Jeg tar veien jeg kan og lar henne gå ut i det ukjente.
Om du vil fordi det er første gang…
Ja, jeg prøver stigen.
Jeg er så takknemlig for Una,
men igjen så vet hun hvor bilen er,
så hun har en fordel.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Jeg går alltid feil.
Jeg bryr meg ikke om noen andre nå, for her er vi alene.
Vi er ikke på lag.
Beste som kan skje er at jeg kommer ut.
Kanskje jeg går for tunnelen.
Jeg vet hva jeg skal gjøre.
Jeg vet faktisk ikke det.
Ok.
La jakten begynne.
Hvor skal du… Jeg går dit, da.
Jeg skal ta en av disse stiene.
De vil løpe fra meg for å skape avstand.
Jeg skal prøve å redusere avstanden litt.
Kom igjen.
Vær årvåken.
Jeg må være oppmerksom.
Løvet bråker sånn.
Jeg liker tunnelen. Den er vekk fra alle.
Gjør min greie. Redskapet tar jeg senere.
Jeg vil ikke løpe dit og komme tilbake for redskapene.
Tunnelen kan virke som et godt valg,
men nøkkelen Zuu trenger ligger i en tidsinnstilt felle satt opp av Bear.
Tunnelen…
Så den er her oppe.
Gå.
Jeg er ikke sikker.
Jeg har panikk og er redd, som jeg var første gangen.
Men jeg er sterkere enn jeg tror.
Mel går mot samme fluktpunkt som Zuu, så dette blir et kappløp.
Den som når tunnelen først får en dyrebar fordel.
Må jeg dit? Jeg må dit.
Er det her jeg gikk sist?
Jeg kjenner veien litt.
Jeg går for bilen.
Jeg går for noe jeg har sett før.
Jeg vet hvor den er.
Jeg håper bare det er riktig valg.
Firehjulstrekkeren er nærmest, men redskapet er helt ved Cayman Pool.
Og det har selskap.
Så jeg må gå… Jeg vet ikke hvor jeg må gå.
Jeg går for stigen. Jeg skal bare holde fokus.
Jeg gjør mitt. Jeg gjør det fort.
Så om den veien var der,
så må jeg dit opp. Ok.
Herregud.
Noe der borte.
Ok. Noen klosser.
Jeg vet ikke hva de er til.
Jeg kom over noen klosser, og jeg tror de er til stigen,
så jeg tar
tre som ser solide ut.
Lottie har funnet redskapene,
men hun vet ikke om de passer stigen før hun kommer dit.
Ok.
Jeg føler at jeg bråker sånn.
Jeg tror jeg ser noen.
Det føles som at han bare kommer og hopper på meg.
Ok.
Jeg vet ikke hvilket redskap jeg trenger, men vi går dit.
Jeg bare gjør det.
Ok, så deltagerne gjør fremskritt.
Om jeg kan komme dypere inn,
så kan jeg mye bedre høre plutselige lyder eller bevegelser.
Og der er Una.
Der er buret.
Det er en nøkkel der, så…
Jeg lurer på om den er til bilen.
Jeg tror det.
Første regel er å aldri anta noe.
Jeg har 30 sekunder på meg til å få løs nøkkelen.
Bear Pit-utfordringene krever at man tenker klart under press.
Det er ikke nøklene til bilen.
Una er i ferd med å ta en stor og unødvendig risiko.
Om hun gjør noe feil, så blir hun straffet for det.
Kom igjen. Knutene er så stramme.
Det er vanskelig å løsne dem.
Herregud.
Det er så vanskelig.
Nei, jeg kommer ikke ut. Nei!
TATT
Jeg er så sinna. Jeg er skuffet over at jeg ble tatt.
Jeg skulle ønske jeg gikk for stigen, for det var det jeg ville.
Una var modig, men hun ble tatt, helt forgjeves.
Hun blir enda mer opprørt når hun finner ut at jeg så alt sammen.
Han er sint.
Ok.
Har ham i hodet.
Det er ikke bare fellene mine som Una må tenke på i dag.
Bear Pit er farlig.
Kanskje jeg skal beholde ham litt.
Kom igjen.
Una,
hva har du gjort?
Jeg sa du måtte holde deg unna store, glitrende ting, med mindre du har en plan.
Jeg kommer tilbake.
Jeg er bare sur.
Jeg føler meg så dum, og jeg jobbet så hardt,
og så går jeg rett inn i en pokkers felle.
Da har jeg tatt én av dem.
Det er bra. Kom igjen.
Herregud.
Noen har blitt tatt.
Herregud.
Det gikk fort.
-Det kan være Big Zuu. -Den personen kan ikke være glad.
Una er kanskje fanget,
men det er fortsatt tre personer på frifot.
Jeg må komme meg høyere opp for å få et bedre utsiktspunkt.
Jeg vil til tunnelen.
Jeg ser på kartet.
Ser hva jeg kan gjøre.
Jeg er på et kult sted.
Jeg vet tunnelen er der.
Det er skummelt å gå inn i det ukjente.
Du bruker hele kroppen og hjernen.
Jeg tror jeg har gått av stien.
Man må kunne lese kart, og det klarer ikke jeg.
Jeg tror jeg er på feil side.
Jeg har gått meg helt vill.
Stigen! Herregud.
Jeg når stigen.
Jeg kan ikke tro det. Jeg blir så glad.
Herregud.
Jeg tror han kommer.
Ok.
Hva med denne? Perfekt.
Jeg trenger fire klosser som skal inn i stigen.
Denne?
For stor.
Nei. Du tuller. Jeg må tilbake.
Det var der jeg rotet det til i dag.
To passet, men jeg trengte to til.
Jeg må tilbake.
Jeg vet hvor de andre er.
Men jeg ga ikke opp.
Er det der nede?
Jeg er blottstilt nå.
Herregud.
Hvem er det? Det er Bear.
Jeg sverger.
Jeg må gå videre på et tidspunkt.
Jeg tror ikke det er ham.
Jeg så et glimt i det brune gresset.
Det ser ut som Mel.
Vent.
Se. Det er noen andre også.
Ja, det er Zuu.
Om de er her, betyr det at begge går for tunnelen.
Dette blir interessant.
Jeg må holde et øye med de to.
Én av noen få ting vil skje.
Enten så vil en av dem snuble forbi her og jeg tar dem,
eller så ser de meg, og en av dem vil stikke.
Uansett så kan jeg ta én av dem her.
Det er ikke der. Herregud.
Jeg må hente flere klosser.
Endelig.
Jeg må ta en pause.
Å gud. De to er store,
så jeg lar de to små ligge og tar de tre store.
Så kan vi klatre opp.
Ok.
Dette er så vanskelig.
De andre løy ikke da de sa hvor intenst dette er.
Herregud. Unnskyld. Det var kjempeekkelt.
Men det er like før jeg kaster opp, så…
Mens Lottie går tilbake til stigen,
har Bear fortsatt Mel og Big Zuu i siktet.
Jeg er helt gåen.
Dette er det vanskeligste jeg noen gang har gjort.
Jeg må komme meg bak det treet.
Dette er ingen spøk. Det er til og med vanskelig å gjemme seg.
Jeg er stor.
Og det er veldig varmt.
Det er veldig tungt.
Ser ut som Mel går ned bakken igjen,
og Zuu er på vei mot tunnellen.
Men han har ikke sett meg ennå.
Og se. Han ser sliten ut.
Da går jeg.
Her, ja. Tunnelen.
Herregud. Det må være en nøkkel et sted.
Nøkkelen Zuu trenger er nede i savannen,
men den er i et bur som allerede har krevd et offer i dag.
Kom igjen.
Jeg har det i meg. Jeg må bare presse på.
Det er nå jeg må slå til.
Jeg ser ham.
Jeg ser Bear.
Å nei.
Det er så fristende å løpe mot ham,
men jeg burde bare vente.
Begge to er nå i det tørre elveleiet.
Zuu må tilbake hit om han vil gå ut tunnellen.
Men det vil ta en stund.
Det var nære på.
Da blir Mel mitt nye mål.
Jeg har klossene, og jeg kjenner at jeg nærmer meg med stormskritt.
Jeg er så sliten og overveldet, så jeg håper at jeg kommer meg ut i dag.
Jeg klarer ikke mer.
Om de ikke passer…
De store var for store. De små er for små.
Jeg klarer det ikke om de ikke passer.
Jeg kan ikke.
Jeg kom tilbake til stigen, og så passet ikke klossene likevel.
Jeg har brukt all energi på det og begått en enorm feil.
Det fins ikke håp for meg. Jeg er ferdig.
Jeg orker faktisk ikke mer.
Jeg må gjemme meg.
Jeg har gått frem og tilbake to ganger. Jeg er så sliten.
Jeg håper at Bear tar meg.
Herregud. Hva skjer her? Jeg tror det er et bur.
Er det Una i buret? Kan du gi meg nøkkelen?
Jeg har en nøkkel. Du kan ta den om du vil.
-Takk. -Det er tre nøkler.
Kan jeg få nøklene?
Tusen takk, Una.
Ok.
-Her er den andre. -Takk.
Una har et hjerte av gull,
men om det var noen andre i buret, tviler jeg på at jeg ville fått nøkkelen.
Hun er bare et kjempefint menneske.
-Takk, Una. -Bare hyggelig.
Jeg har Mel i siktet her.
Du kan nesten føle på frykten hennes.
-Jeg må kjappe meg. -Hun er i bevegelse igjen.
-Han er der. -Jeg må gjøre det nå.
Tekst: Ekaterina Pliassova