‫זה פשוט משחק ענק של חתול ועכבר,‬
‫ועל סמך הניסיון שלי,‬
‫החתול תמיד מנצח.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אני אתפוס אותו.‬
‫טעות אחת יכולה לשלוח אותי הביתה,‬
‫ואני לא רוצה שזה יקרה, אז…‬
‫למרות שהסיכויים לא לטובתי, אני ממשיך הלאה.‬
‫אז ראיתי אותו שם למטה.‬
‫הוא ראה אותי,‬ ‫ואז הוא ברח שוב, אבל הוא נראה לי עייף.‬
‫הג'ונגל עושה לי קצת סחרחורת.‬
‫זה השלב שבו‬ ‫מתחילים לעשות טעויות. אני צריך קצת מזל.‬
‫הצלחתי. עשיתי את זה.‬
‫זאת הייתה הקלה.‬ ‫אני מישהו שאף פעם לא מוותר.‬
‫הצלחתי לברוח מבר.‬
‫הוא היה טוב מבחינה גופנית, חשבתי‬ ‫שהוא יהיה יותר איטי. אבל נגמר לנו הזמן.‬
‫הפעם, קולה,‬
‫כל הכבוד לך.‬
‫הצלחתי!‬
‫- המרדף עם בר גרילס -‬
‫נחמד שירד קצת גשם. יותר קריר עכשיו.‬
‫תודה, על לא דבר. אני הורדתי גשם.‬ ‫-כן, תודה.‬
‫הנה הם באים.‬ ‫-או מיי גוד!‬
‫או מיי גוד!‬ ‫-או מיי גוד!‬
‫מי זה?‬
‫כן, אונה.‬
‫או מיי גוד!‬
‫כן, אחותי!‬
‫איזה כיף לחזור.‬ ‫הצלחתי לברוח מהמאורה של בר,‬
‫ואני גם הראשונה שחזרה.‬
‫הצלחת!‬
‫או מיי גוד.‬ ‫-יש!‬
‫עשיתי את זה בשביל הבנות. גירל פאוור.‬
‫זה היה מתיש. חפרתי כאילו שהחיים שלי תלויים‬ ‫בזה. הרגשתי כאילו שאני חופרת לעצמי קבר.‬
‫שיט.‬ ‫-אוי, אלוהים!‬
‫אין לי מושג איך הלך לכל השאר.‬
‫אני חייבת לבשר לכם‬ ‫שיש לנו חפרפרת בקרב הסלבריטאים שלנו.‬
‫לא מרגל, חפרפרת אמיתית.‬
‫קוראים לה אונה, והיא יכולה לחפור לעצמה‬ ‫דרך החוצה מכל מקום תוך לא יותר מ-45 דקות.‬
‫אבל שאר הסלבריטאים‬ ‫ייאלצו ללכת למאורת הדין,‬
‫ואחד מהם ילך הביתה.‬
‫לורנס, אתה כבר מנוסה בזה.‬
‫אתה חכם. התחלת ממש טוב,‬
‫ואז ראית יופי של מסלול שהיה גדול ומאובק…‬
‫אני יודע.‬ ‫-והתחלת ללכת עליו.‬
‫חייבים לעמוד בפיתוי הזה.‬
‫אבל…‬
‫כמו שכבר אמרתי לך, הכי חשוב זה שהתאמצת.‬
‫אני לא מזלזל בזה.‬
‫דני, זאת הפעם הראשונה שלך פה.‬
‫קורים פה הרבה דברים במקביל.‬ ‫היית במצב כתום.‬
‫התקדמת מאוד יפה.‬
‫אתה יודע, היית ממש ערני,‬
‫ואז היה נדמה שברגע שהגעת למשימה שלך,‬
‫הבנת מה אתה צריך לעשות, ואז עשית…‬
‫הנמכת את הכוננות למצב אדום.‬
‫אוף, הלכו לי הרגליים.‬
‫אני מותש.‬
‫התעייפת מהר, ואז איבדת את הריכוז שלך,‬
‫ועד שראית את הרשת כבר היית בעמדת נחיתות.‬
‫בום, נגמר הזמן, ונלכדת ברשת.‬
‫אוקיי. לאחד מכם מצפה מסע ארוך חזרה הביתה.‬
‫לורנס, דני,‬
‫מי שלדעתי הגיע לסוף דרכו פה‬
‫ויהיה המתמודד השני שיעזוב הוא…‬
‫לורנס.‬
‫אבל אני מעריך את הנחישות שלך‬ ‫ואת הנכונות שלך לתת את כל כולך.‬
‫אבל המסוק בדרך, ואתה הולך הביתה.‬
‫תן חיבוק לפני שאתה הולך, אחי.‬ ‫-אני לא יודע איך.‬
‫למדתי כל כך הרבה מהחוויה הזאת.‬
‫אני עדיין מסוגל להיות אמיץ…‬
‫- לורנס -‬
‫ואני עדיין מסוגל להתמודד עם אתגרים‬ ‫ומסוגל לדחוף את עצמי.‬
‫אני מסוגל לשרוד.‬
‫כשאתה צעיר, אתה כל הזמן דוחף את עצמך.‬
‫כשאתה זקן, אתה כבר לא.‬
‫אבל האמת היא שאתה יכול, וזה אדיר.‬
‫מישהו חוזר!‬
‫קולה!‬ ‫-קולה!‬
‫אני ממש בעננים כרגע.‬
‫הכניסה שלי למחנה הייתה מעין מצעד ניצחון.‬
‫או מיי גוד.‬ ‫-כן.‬
‫הצלחת לצאת! כל הכבוד.‬ ‫-הצלחת לצאת.‬
‫לא יצאתי. התחמקתי ממנו, במשך שעה.‬
‫במשך שעה הוא התחמק ממנו!‬ ‫-כל הכבוד!‬
‫האהבה שכל החברים שלי מהמחנה הרעיפו עליי…‬
‫נראה לי שהם היו גאים בי.‬
‫מאוד נחמד להרגיש שאוהבים אותך.‬
‫אה, הנה עוד מישהו.‬
‫מישהו בא.‬ ‫-מי זה?‬
‫אוי, לא.‬ ‫-אוי, לא.‬
‫דני.‬ ‫-הוא לא יכול ללכת.‬
‫מי שזה לא יהיה.‬ ‫-זה דני.‬
‫הוא נפצע?‬
‫הוא בסדר?‬ ‫-או מיי גוד.‬
‫דני!‬ ‫-זה לא יפה.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-עבודה טובה.‬
‫המאורה של בר גבתה עוד מתמודד.‬
‫הוא מוכיחה לנו עד כמה באמת קשה שם.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-אני בסדר, גבר.‬
‫ואו, הפתיע אותי עד כמה זה ערער את דני.‬
‫זאת אומרת, דני נראה‬ ‫כמו מישהו שעבר חוויה לא טובה.‬
‫הצלחת לצאת, או שהתחמקת ממנו?‬
‫לא, נלכדתי במלכודת לקראת הסוף.‬
‫זה היה מתיש.‬ ‫כשנלכדתי הייתי באמצע, ואז נגמר הזמן ו…‬
‫אז נלכדת ברשת?‬ ‫-הייתי בתוך הרשת.‬
‫המקום הזה הוא גיהינום.‬
‫זה ממש כמו להיות בגיהינום‬ ‫ושהשטן ירדוף אחריך.‬
‫והוא לוקח את זה ברצינות.‬
‫הוא כמעט תפס אותי.‬
‫הוא היה ככה קרוב.‬ ‫-אוי, אלוהים.‬
‫כן.‬ ‫-הייתי כל כך מותש שכמעט הקאתי.‬
‫אני לא רוצה לחזור לשם יותר בחיים.‬
‫בדיוק. כל כך מפחיד שם.‬
‫ואו, אנחנו כל כך שמחים שחזרתם.‬ ‫-נכון.‬
‫כל הכבוד. כן.‬
‫מדהים.‬
‫מזל טוב, חברים.‬
‫קדימה, חברים.‬ ‫-בואו נלך.‬
‫לורנס היה בסדר?‬
‫הוא ביקש למסור לכם שהוא אוהב את כולכם.‬ ‫שהוא מאוד אוהב את כולכם.‬
‫אני ממש עצובה שלורנס עזב.‬
‫הוא היה הרוח החיה של המחנה.‬
‫טוב, לחיי לורנס.‬ ‫-כן.‬
‫אחי לורנס.‬
‫אני אוהב אותך, אחי.‬
‫עצוב לי שלורנס הלך. הוא תמיד הצחיק אותנו.‬
‫אבל זה אומר שעוד מתמודד עזב,‬ ‫ושאני קצת יותר קרוב לזכות בזהב.‬
‫מה זה אמור להיות לעזאזל?‬
‫אז חיכה לנו על השולחן פתק, מנייר חום,‬ ‫שהייתה עליו חותמת בצורת כפה של בעל חיים,‬
‫והיה נעוץ בו פגיון.‬
‫"פגשו אותי בביצה‬ ‫בשביל 'להשכיב אותם על הקרשים'."‬
‫לא היו עוד רמזים.‬
‫האם אנחנו מתחלקים לקבוצות?‬ ‫האם כל אחד מתחרה לבד?‬
‫כאילו, מה לעזאזל קורה פה הבוקר?‬
‫"פגשו אותי בביצה‬ ‫בשביל 'להשכיב אותם על הקרשים'."‬
‫היום יגידו לך מה עם הברך שלך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני באמת לא יודע.‬
‫אוף.‬
‫אני מקווה שתוכל להשתתף, אחי.‬
‫בוקר טוב, זו.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫ישנת טוב?‬ ‫-לא.‬
‫בגלל החום.‬ ‫-בגלל הכול.‬
‫קראת את הפתק?‬
‫יש על השולחן פתק שכולנו אמורים לקרוא.‬
‫נראה לי שאני… או מיי גוד.‬
‫אוי, אני ממש מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫אוי, אתה יודע מה? אוי לא, שברתי אותה.‬
‫כן.‬
‫בואו לפה בבקשה, יש לי משהו לספר לכם.‬
‫אז, חברים,‬
‫הרופאה אמרה לי שקרעתי את המניסקוס שלי,‬
‫ושיש לי נקע ברצועה הצידית בברך.‬
‫אז כל הצוות הרפואי המליץ לי ללכת הביתה.‬
‫לפרוש.‬ ‫-אוי, לא.‬
‫כן.‬
‫בוריס.‬
‫אני מרגיש משותק מרוב הלם.‬
‫- בוריס -‬
‫אני מאוכזב, אני ממש שבור מזה.‬
‫חברים. כן.‬
‫אל תבכה, בסוף גם אני אתחיל.‬
‫ממש רציתי להשתתף במרדף,‬
‫ושהאיש הדגול הזה ירדוף אחרי.‬
‫ביג זו, אני אתגעגע לאוכל שלך.‬ ‫מה אני אעשה בלעדיך, גבר?‬
‫אני שחקן טניס אז אני כבר רגיל לפציעות.‬
‫עברתי כבר בערך 15 ניתוחים.‬
‫אתם יודעים, הגוף נשחק,‬ ‫זה המחיר שאתה משלם כשאתה ספורטאי מקצועי.‬
‫ואתם יודעים, אני לא כזה שמוותר,‬ ‫אני יכול לעמוד בכאב.‬
‫אבל הגבול הוא כשאתה באמת פצוע.‬
‫אני לא יודעת מה אני אעשה בלעדיך.‬
‫אני מאוד מאוכזבת. אני מאוכזבת בשבילו…‬
‫- סטף -‬
‫כי הוא מאוד תחרותי. הוא בא לפה כדי לנצח.‬
‫הלוואי שיכולתי להישאר איתכם,‬
‫אבל למדנו דברים אחד מהשני.‬
‫אתם יודעים, מה שחשוב‬ ‫זה לא להתייאש. מה שחשוב זה להתגבר‬
‫ולעמוד שוב על הרגליים.‬
‫מה שחשוב במחנה הזה… אני צריך להפסיק.‬
‫כן. כשבוריס אמר‬ ‫שהוא עוזב היו לי דמעות בעיניים.‬
‫אני יודע שהוא מנצח אמיתי.‬
‫למרות שהוא לא השתתף‬ ‫בכל האתגרים ולא נכנס למאורה של בר,‬
‫הוא עדיין בא לפה והוכיח לעצמו משהו,‬
‫והוא גם השפיע על החיים של כל מי שנמצא פה.‬
‫כל הכבוד, בוריס!‬
‫כל הכבוד, גבר!‬
‫זאת הייתה רכבת הרים.‬ ‫למדתי שאני יכול להתמודד עם כוחות הטבע,‬
‫ושאני יותר חברותי מאשר שהייתי אי פעם‬ ‫כי אני מת על 11 חברי הנבחרת שלי.‬
‫אוקיי. שמור על עצמך, בוריס.‬
‫פנטסטי!‬
‫-פנטסטי!‬
‫אז בר אמר לסלבריטאים להיות מוכנים להפתעות,‬
‫אבל אף אחד מאיתנו לא חשב שבוריס יפרוש.‬
‫אז עכשיו נשארו תשעה סלבריטאים,‬
‫והם כולם תכף ינסו‬ ‫להשכיב אחד את השני על הקרשים כאן בביצה.‬
‫ביצה.‬ ‫-אוי, לא.‬
‫האמת שאני לא בטוחה שכדאי לשחות פה.‬
‫אוי, אלוהים.‬ ‫-זה נראה כמו ביצה.‬
‫בואו תעמדו פה בבקשה, ממש מולי.‬
‫שלום, וברוכים הבאים‬ ‫ל"להשכיב אותם על הקרשים".‬
‫המשחק הזה מאוד פשוט.‬
‫כולכם צריכים להגיע מצד אחד של הביצה‬
‫אל הצד השני של הביצה בעזרת הקרשים האלה.‬
‫כשתגיעו לשם, תצטרכו להניף דגל.‬
‫אבל, כולכם מתחרים זה בזה.‬
‫אתם יכולים לכרות בריתות, לבקש עזרה זה מזה,‬
‫לבגוד זה בזה, או לנסות להסתדר לבד.‬
‫אז צריך פה ממש טקטיקה.‬
‫האתגר הזה נוראי.‬
‫- מל בי -‬
‫מתחלקים לקבוצות? מתחרים לבד?‬
‫מתחלקים לזוגות?‬
‫שאלוהים יעזור לי.‬
‫אוי, לא.‬
‫לא משנה מה אתם עושים, רק תוודאו‬ ‫שאתם מגיעים לצד השני ומניפים את הדגל שלכם,‬
‫כי יש רק חמישה דגלים.‬
‫זה אומר שארבעה מכם‬ ‫ייכנסו מחר למאורה של בר.‬
‫אף אחד לא חושב שזה עומד להיות כיף.‬
‫כולם חושבים לעצמם,‬ ‫"איזה מין סיוט בר תכנן לנו הפעם?"‬
‫בצבא קוראים לזה משימת פיקוד.‬
‫זה נועד כדי לבחון את היכולת שלכם‬ ‫לקבל החלטות חכמות כשאתם קצת לחוצים.‬
‫האם עדיין תצליחו לחשוב בבהירות ובקור רוח?‬
‫וזה העניין פה.‬ ‫להצליח למצוא פתרונות כשאתם נמצאים תחת לחץ.‬
‫אוקיי, חברים, בואו‬ ‫תיכנסו לעמדות. בהצלחה לכולם.‬
‫אני מרגיש טוב. העובדה שכולנו‬ ‫מתחילים ביחד גורמת לי להרגיש שזה קרב הוגן.‬
‫- ביג זו -‬
‫כרגע אני מרוכז רק באיך לנצח באתגר‬ ‫ולא להישלח למאורה של בר.‬
‫טוב, תקשיבו.‬
‫או שנתחלק לקבוצות שיתחרו אחת בשנייה,‬ ‫או שכל אחד יהיה לבד, או שכולנו נהיה ביחד.‬
‫אני מציע שנעשה‬ ‫את זה כולם ביחד, ונחצה לצד השני…‬
‫אני אומר שנתפצל לשתי קבוצות,‬ ‫ומי שיחצה יחצה.‬
‫לא עדיף שכולנו נחצה‬ ‫ואז ניתן לו להחליט מה יקרה?‬
‫זה יום מאוד חשוב, וחשבתי שעדיף‬ ‫שכולנו נחצה ביחד…‬
‫- דני -‬
‫ואז בר יבחר במי שהוא ירצה.‬
‫אבל לביג זו היו תוכניות אחרות.‬ ‫הוא רצה שנתחלק לשתי קבוצות.‬
‫אני חושב שזה‬ ‫צריך פשוט להיות שמי שירים דגל יעבור. זהו.‬
‫אני די בלחץ.‬
‫הקטע הזה ש…‬
‫- ג'ו -‬
‫אפשר לכרות בריתות‬ ‫או לשבור בריתות, לגמרי מערער אותי.‬
‫אז מה החלטנו?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫אני הולך לשם. ג'ו, בוא איתנו.‬ ‫-טוב.‬
‫שירלי, מהעמוד הזה פה,‬ ‫זה יוביל לאחד ההוא, הארוך.‬
‫אני חושבת שעדיף ללכת משם.‬
‫בסוף, הדברים פשוט התגלגלו ונהיינו לקבוצה.‬
‫אנחנו חוצים ביחד כקבוצה?‬ ‫-כן, נחצה ביחד.‬
‫סטף ושירלי, ג'ו, קולה ואני.‬
‫די התאספנו ביחד, וזה פיצל פתאום את הקבוצה,‬
‫אבל בלי שמישהו באמת תכנן את זה מראש.‬
‫ואו.‬
‫אני פשוט לא האמנתי למה שקרה שם.‬
‫אפשר לחצות מהאמצעי לאמצעי לאמצעי, כן.‬ ‫-בקו ישר.‬
‫ואז ברגע שעוברים את הקרש,‬
‫אלה יכולות להיות מדרגות לדעתי.‬
‫בואו נהיה כנים. זה לא הגיוני.‬ ‫לא הייתה לי אפשרות לבחור קבוצה.‬
‫נשארתי עם לוטי, מל ואונה,‬
‫וראיתי איך אנשים שחשבתי‬ ‫שהם חברים שלי פה דואגים רק לעצמם.‬
‫אוקיי, כל המתמודדים.‬
‫אתם עומדים לעבור‬ ‫מצד אחד של הביצה לצד השני.‬
‫שלוש, שתיים,‬
‫אחת, צאו.‬
‫טוב, קולה, אתה תהיה ראשון או שאני?‬ ‫אתה? טוב, סבבה.‬
‫אוי, העמודים האלה מתנדנדים, אה?‬
‫חשבתי על תוכנית.‬ ‫לקחתי את הקרש והנחתי אותו בול באמצע.‬
‫ידעתי שזה המקום שיהיה הכי קל‬ ‫להגיע אליו ושזה יהיה המסלול הכי מהיר.‬
‫וידאתי שאני אהיה ראשון כדי שאני לא אצטרך…‬
‫- קולה -‬
‫לחזור לזוועה שמכונה המאורה של בר.‬
‫קדימה.‬
‫לקחתם את כל הקרשים הארוכים, שזה די משוגע.‬
‫אתם חייבים לתת לנו‬ ‫קרש ארוך אחד. יש לנו רק אחד.‬
‫הם ממש התפצלו. נוצרו שתי קבוצות מובהקות.‬ ‫-נכון מאוד.‬
‫ג'ו.‬ ‫-ג'ו.‬
‫תעביר אותו אחורה.‬ ‫-כן. לא צריך אותו כדי שזה יעבוד.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-לא צריך?‬
‫לא. לא עכשיו.‬ ‫-בבקשה. לכי.‬
‫כל הכבוד.‬
‫אני לא מרגיש מאוד בטוח בעצמי,‬
‫אבל הדבר העיקרי שהבנתי לדעתי,‬ ‫גם במצבי הקצת מבולבל,‬
‫זה שהקרשים הבינוניים והקצרים‬ ‫הם די חסרי תועלת.‬
‫פשוט לוקחים את כל הארוכים…‬
‫קדימה.‬
‫ומנסים לחצות.‬
‫הם השאירו לנו רק קרש ארוך אחד.‬ ‫כן, את תצליחי. תדלגי מעל.‬
‫תהיי בטוחה בעצמך.‬ ‫-הצלחת, מותק.‬
‫טוב.‬
‫אז קחי את זה ממני.‬
‫קחי.‬ ‫-אתם מגישים לי יותר מדי קרשים. איזה לקחת?‬
‫האמת היא שהיה לי קצת קשה להתמודד עם זה.‬
‫כל הזמן ניסיתי לומר לעצמי "תירגעי".‬
‫תעזרי לה עם זה. אני מחזיק.‬ ‫-כן.‬
‫אני מחזיק. תעזרי לה עם זה.‬ ‫-טוב.‬
‫זה באמת תרגיל אימונים של יחידות קומנדו?‬ ‫-כן.‬
‫זה כמו הרבה דברים בחיים.‬ ‫לכולם מאוד קל לדבר כשהם עומדים על המזח,‬
‫אבל כשהרגליים שלהם מתחילות להתנדנד וכשזה‬ ‫נהיה קשה והם עדיין צריכים למצוא פתרונות,‬
‫אז מתגלה האופי האמיתי של אנשים.‬
‫שירלי, בואי.‬
‫את בסדר.‬
‫תגיעי לזה. את בסדר.‬
‫את לא צריכה אותי.‬
‫כל הכבוד.‬
‫הרגשתי שהיה לנו מזל שהצלחנו להרכיב קבוצה‬ ‫שעבדה ביחד בקלות. כולם היו מרוכזים לגמרי.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-יפה מאוד.‬
‫אתה מחזיק את זה?‬ ‫-יפה מאוד.‬
‫תני לי עוד אחד.‬
‫לא ראיתי את הקבוצה השנייה,‬
‫אבל שמעתי אותה.‬
‫צריך להיפטר מזה.‬
‫לא צריך אותו בכלל?‬
‫לא, תזרקי אותו על ה…‬ ‫-אולי כן נצטרך.‬
‫ולפי איך שזה נשמע, היה שם קצת בלגן.‬
‫הן יצליחו להגיע.‬ ‫כן, תביאי את זה. לא, תעזבי את זה, מל.‬
‫אם לומר את האמת, אנחנו מה זה איטיים.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אנחנו צריכים קרש ארוך.‬ ‫-צריך לנצח, וככה אנחנו לא נצליח.‬
‫אנחנו חייבים ללכת מפה‬ ‫ולבנות מסלול משלנו. סמכו עליי. בואו תחזרו.‬
‫האתגר היה בלגן אחד גדול.‬
‫לא, אי אפשר להפוך אותו,‬ ‫צריך להפוך את הארוך. תראי, קחי. תחזיקי.‬
‫אוף.‬
‫נכנסנו קצת לפניקה. האווירה הייתה‬ ‫מאוד מתוחה והעניינים התחילו להתחמם.‬
‫אני מחזיק, תעזרי לה.‬
‫אבל כשעובדים בקבוצה,‬
‫צריך לנצל את היתרונות של כולם,‬
‫אז זו אמר לי מה לעשות ועשיתי את זה.‬
‫סמכו עליי. תחזרו, ונבנה מסלול משלנו.‬
‫ואז נלך לשם.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב, קדימה.‬
‫לא היו לנו קרשים,‬
‫לא היינו מאורגנים,‬
‫אז כשאמרתי להן שנשנה מסלול‬ ‫התמקדתי במה שהייתי צריך לעשות.‬
‫עכשיו הם באים לכאן.‬
‫דני!‬
‫תמשיכי להתקדם. אני פה, סטף.‬ ‫-לקחת איתי את הקרשים?‬
‫צריך עוד קרש אחד.‬
‫זה פשוט היה דרמטי ומתוח,‬
‫כי חמישה אנשים היו צריכים לחצות ולהניף‬ ‫דגל, ואני הייתי האחרונה מבין החמישה,‬
‫וראיתי שזו נמצא מאחוריי.‬
‫צריך להמשיך ללכת לשם.‬
‫אל תשכחו שהארבעה שיגיעו אחרונים‬ ‫ייכנסו למאורה של בר. ישתלם לכם לנצח.‬
‫ונזכרתי שבר אמר לי לקחת סיכונים.‬
‫לקחת אותם איתי?‬ ‫-סטף, אנחנו צריכים עוד קרש.‬
‫נו, את לא יכולה לקחת לנו את הקרש.‬ ‫-אני ממש מצטערת!‬
‫ואו.‬
‫את לא הצטערת, מותק.‬
‫עשית את זה בכוונה,‬
‫וזה לא הזיז לך.‬
‫אבל עכשיו אני רואה מי את.‬
‫אני רואה מי את, סטף הקטנה, טוב?‬
‫סטף ממידלסברו, שמנסה להתנהג כאילו‬ ‫שהיא נחמדה וצנועה. זאת רק העמדת פנים.‬
‫קדימה, בואו נלך.‬ ‫עכשיו אנחנו מבינים באיזה מצב אנחנו נמצאים.‬
‫הייתי חייבת לעשות את זה.‬
‫פשוט הייתי חייבת לעשות‬ ‫את מה שחשבתי שנכון לעשות באותו רגע.‬
‫הוא היה יכול לדחוף אותי למים,‬ ‫לא ידעתי מה הוא יעשה, הוא רוצה לנצח.‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה. אני לא.‬ ‫-זה קטן עלייך.‬
‫את כן יכולה. פשוט תני לה יד.‬
‫כן. קדימה.‬
‫האווירה הייתה מאוד מתוחה.‬
‫הקבוצה השנייה היא קבוצה די חזקה,‬
‫וכל הזמן פשוט חשבתי לעצמי…‬
‫- אונה -‬
‫"פשוט תמשיכי, אל תוותרי."‬
‫טוב, ג'ו, פשוט תעביר לי את זה. אני אחזיק.‬ ‫-אני מחזיק.‬
‫שירלי, תשמרי על שיווי משקל.‬ ‫-קדימה.‬
‫זה בסדר. עבודה טובה.‬ ‫-קדימה. כל הכבוד.‬
‫קחו את הזמן.‬ ‫-תתקדם, קולה.‬
‫תתקדם.‬ ‫-קחו את הזמן.‬
‫מה שאפשר לקבוצה שלנו‬ ‫להגיע לקו הסיום כל כך מהר‬
‫זה שחשבנו בצורה בהירה,‬ ‫שהייתה לנו אסטרטגיה…‬
‫סטף, תמשיכי להתקדם.‬
‫עכשיו ג'ו, כל הכבוד, חבר.‬
‫וששיתפנו פעולה.‬
‫זה הכול.‬
‫צעד גדול לאנושות. צעד גדול.‬
‫כן.‬ ‫-קדימה.‬
‫הרגשתי כאילו שאני בצבא.‬
‫קולה מעולה בתחרויות,‬
‫דני מסוגל להישאר ממש רגוע,‬
‫סטף הייתה מאוד חזקה,‬
‫וג'ו תרם את חלקו, שזה גם מה שאני עשיתי,‬ ‫כדי שכולנו נגיע לצד השני בשלום.‬
‫כל הכבוד, חברים. יפה מאוד. עבודה טובה.‬
‫הצלחנו. אני כל כך מרוצה‬ ‫מזה שאנחנו לא נכנסים למאורה של בר.‬
‫כל הכבוד.‬
‫הם נחשים החבר'ה האלה.‬
‫הם ניצחו, אבל לא ביושר.‬ ‫הם לא התנהגו בצורה ספורטיבית,‬
‫ובמקום לתת לנו‬ ‫הזדמנות הוגנת ולהתחלק לקבוצות שוות‬
‫ולהתפצל בצורה הגיונית,‬
‫הם פשוט רצו קדימה,‬ ‫השאירו אותנו מאחור, ולא שמו עלינו.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫היי, מה אני אמרתי?‬
‫אמרתי, "בואו נתחלק לשתי קבוצות",‬ ‫וכולם סתם קשקשו…‬
‫זה מה יש.‬ ‫-תניח לזה.‬
‫אני חושבת שזו היה צריך להירגע קצת.‬
‫האתגר הזה היה עניין של מזל…‬
‫- לוטי -‬
‫והמזל פשוט לא האיר לנו פנים הפעם.‬
‫לא אכפת להם. זה מה יש.‬
‫זה מה יש.‬ ‫-זה מגוחך.‬
‫אני רואה שמתחילות להיווצר בריתות קטנות.‬ ‫סטף ושירלי ביחד, דני וקולה ביחד,‬
‫מל פשוט עושה מה שבא לה,‬
‫לוטי ואונה ביחד.‬
‫כולם מעמידים פנים שהם כאלה נחמדים.‬ ‫באתגר הזה גילינו את האמת.‬
‫סטף לקחה לנו את הקרש.‬ ‫בלי להסס. בלי להסס היא לקחה לנו את הקרש.‬
‫הסתכלה לי בעיניים ולקחה אותו.‬
‫ככה לא מתנהגים לחברים.‬
‫האופי האמיתי שלהם מתחיל להתגלות.‬
‫היום התחרות התחילה באמת. אין יותר חברים.‬
‫כל אחד מאיתנו נמצא פה בשביל עצמו,‬ ‫והאתגר הזה הוכיח את זה.‬
‫זו.‬ ‫-היי.‬
‫הרגזתי אותך שם.‬ ‫-כן, הכול טוב.‬
‫הרגזתי אותך.‬ ‫-הכול טוב.‬
‫שיחקתם אותה. הייתם ממש טובים.‬
‫כל הכבוד, חברים.‬ ‫-הכול טוב.‬
‫יפה מאוד.‬ ‫-הכול טוב.‬
‫עשיתי את זה כי חשבתי שתדחוף אותי למים.‬ ‫-למה שאני אדחוף אותך למים?‬
‫בחיים לא הייתי דוחף אותך,‬ ‫אבל זה בסדר, עשית מה שעשית.‬
‫זה המשחק. כן.‬
‫זה מאחורינו.‬
‫כולם משתנים כשהם נמצאים תחת לחץ,‬
‫וזה כולל גם אותי.‬
‫אני רוצה להאמין שאני אדם די נדיב,‬
‫שרוצה שכולם יצליחו,‬
‫אבל באתגר הזה‬ ‫הבנתי שאני חייבת לחשוב על עצמי.‬
‫עבודה טובה.‬ ‫-כן, כל הכבוד.‬
‫אז החדשות הרעות הן,‬
‫שמל…‬
‫כן.‬ ‫-זו, לוטי ואונה…‬
‫אתם תיכנסו מחר למאורה של בר.‬
‫חשבתי לעצמי, "כבר ברחתי‬ ‫מהמאורה של בר פעם אחת,‬
‫"אז הפעם, עכשיו שאני‬ ‫מבינה את הכללים, אני מוכנה."‬
‫טוב, אני ממש לא מוכנה.‬
‫הרעיון של להיכנס בפעם השנייה‬ ‫למאורה של בר קצת מפחיד אותי, מבחינה פיזית.‬
‫אני חוששת מזה,‬ ‫אז אני צריכה ממש להכין את עצמי לקראת זה.‬
‫לחלקכם, זאת תהיה חוויה חדשה. לוטי?‬
‫את מוכנה לזה? נראה לי שאת…‬
‫מן הסתם אני מתה מפחד, את יודעת,‬ ‫כי ראיתי איך כל מי שחזר משם מאוד פחד,‬
‫אבל זה מה יש.‬ ‫מי שיהיה הכי חזק יצליח לצאת משם, ו…‬
‫אני צריכה להיכנס ולתת לעצמי צ'אנס. כן.‬
‫בר, יש לך עצה לזו?‬
‫כי אני רואה אותך שם מאחורה,‬ ‫ואתה לא נראה הכי מרוצה.‬
‫לא.‬ ‫-אני חושב שכדאי לך לשחרר מזה.‬
‫כן.‬ ‫-זה נגמר.‬
‫אם תמשיך להסתכל לאחור ולכעוס‬ ‫ולהאשים את כולם זה יגזול ממך אנרגייה,‬
‫ואז אתה תתפקד‬ ‫בצורה פחות יעילה במאורה של בר.‬
‫אנחנו מתקדמים הלאה. אני אוהב את הגישה‬ ‫הזאת, לוטי. כדאי לכולכם לאמץ אותה.‬
‫כל הכבוד גם למנצחים שלנו.‬ ‫הייתם מעולים. שיתפתם פעולה בצורה מצוינת,‬
‫עזרתם אחד לשני, והצלחתם לחצות ולהניף‬ ‫את הדגלים, אז כל הכבוד, מחיאות כפיים.‬
‫כל הכבוד.‬
‫יש.‬ ‫-יש!‬
‫אנחנו לא נכנסים למאורה של בר!‬
‫רק ג'ו ואני לא היינו שם.‬ ‫-אני יודע. ואו, כן.‬
‫אם בא לך,‬ ‫את יכולה מחר להחליף אותי במאורה של בר.‬
‫אני אחכה.‬
‫היא עדיין לא הייתה שם. היא צריכה להיכנס.‬
‫מתישהו היא תיכנס.‬
‫אוקיי.‬ ‫-כן.‬
‫לכו לנוח קצת, ונתראה במאורה של בר.‬
‫טוב. תודה. כל הכבוד לכם על היום.‬ ‫-ביי.‬
‫נתראה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫סטף והקבוצה השנייה עשו את מה שהם היו‬ ‫צריכים לעשות. המעשים שלהם השפיעו עליי,‬
‫ועכשיו הם בטוחים מהדחה‬ ‫ואנחנו אלה שנכנסים למאורה של בר.‬
‫זו ממש כועס עליי שם.‬
‫הם לא רצו שנהיה באותה קבוצה.‬ ‫אף אחד לא הצליח להחליט.‬
‫איזה מצב מגוחך. פשוט מצב מגוחך.‬
‫אונה, את בסדר?‬ ‫-כן, אני פשוט לא מרגישה משהו.‬
‫כן.‬ ‫-כן, אני פשוט קצת עייפה.‬
‫החלטתי ללכת לישון מוקדם הערב.‬
‫אני נכנסת מחר למאורה של בר‬ ‫בפעם השנייה ברצף, אני מותשת לחלוטין,‬
‫ואני יודעת שהאווירה פה מאוד מתוחה,‬ ‫אני מרגישה את זה… את הדרמה שהייתה קודם.‬
‫הכול פה מלחיץ, אז אני מבין אותך.‬
‫תנוחי.‬ ‫-כן.‬
‫אני אנוח. תודה רבה.‬ ‫-אין בעיה, תרגישי טוב.‬
‫את בסדר?‬
‫ברור לי שאני הולכת הביתה מחר.‬
‫למה?‬ ‫-כי זה היה סתם מזל.‬
‫אז מה?‬
‫האמת היא שמאוד מפחיד במאורה של בר.‬
‫בר היה צריך להגיד,‬ ‫"אתם יודעים מה? אני יודע שניצחתם,‬
‫"אבל אני שולח למאורה של בר‬ ‫את ארבעת המתמודדים שלא היו במאורה של בר."‬
‫איזה טוויסט זה היה יכול להיות, אה?‬
‫אתה לא יודע כמה גדול היער הזה.‬ ‫אני אומרת לך, הוא עצום.‬
‫וזה לא מוצא חן בעיניי‬ ‫ששירלי לא הייתה שם. ויתרו לה.‬
‫ועדיין יש זמן לעשות את זה, בר.‬
‫אם הייתי פתאום מבקשת ממל שתיתן לי קרש‬ ‫והיא לא הייתה רוצה לתת לי קרש הייתי בבעיה.‬
‫אז לשתף פעולה זה הכרחי בעיניי.‬
‫אנחנו מדברים על האתגר שהיה היום.‬ ‫-אחי, לא היה לנו שום סיכוי.‬
‫לא היה לנו שום סיכוי. אתם יודעים‬ ‫שלקחתם את כל הקרשים הארוכים? אתם פשוט…‬
‫כן, אבל אתה חייב להודות… אבל…‬
‫אין כללים.‬ ‫-אבל, ביג זו, לא היו כללים…‬
‫איפה הקבוצה השנייה טעתה? איפה היא לא טעתה?‬
‫זו חושב שזה ממש לא הוגן.‬ ‫הוא אמר את זה הרבה פעמים.‬
‫שישכח מזה, כי מחר הוא יצטרך להיות מוכן,‬ ‫ולדעתי כרגע הוא לא מוכן לזה מבחינה מנטלית.‬
‫אתם עשיתם מה שרציתם. אני לא מתלונן.‬
‫אני יכול להאשים רק את עצמי.‬
‫זאת אשמתי.‬
‫אני הנחתי שאנחנו חברים.‬
‫מה יצא לי מזה שהייתי נחמד? כלום.‬
‫אין יותר קבוצות‬ ‫שמבוססות על חברות. זה נגמר.‬
‫פה אנחנו יכולים להיות מנומסים, אבל…‬
‫אבל הקטע הוא‬ ‫שלא ישבנו שם ואמרנו "אנחנו באותה קבוצה".‬
‫אתם הקמתם קבוצה. באהבה ובמלחמה הכול מותר.‬
‫ככה אומרים, לא?‬ ‫-אני איתך.‬
‫באהבה ובמלחמה הכול מותר. אני אמרתי בבירור,‬ ‫"שנתחלק לשתי קבוצות כדי שזה יהיה הוגן?"‬
‫סליחה?‬
‫אף אחד לא הקשיב לי.‬ ‫-מתישהו את תצטרכי להיכנס למאורה, שירלי.‬
‫מה הבעיה שלך?‬ ‫-כולנו צריכים להיכנס למאורה.‬
‫ברור. אני לא מתלוננת או מתבכיינת‬ ‫או מקטרת או מייללת או מבקרת או עושה…‬
‫כולנו נצטרך להיכנס לשם.‬
‫אבל אני לא מפחדת להיכנס,‬ ‫אז אני לא יודעת מה הפואנטה שלך.‬
‫אני רק מדברת איתך.‬
‫אבל את הרי לא באמת מדברת, לא?‬
‫את ישירה, את תוקפנית.‬ ‫-כי אני פשוט… אני מי שאני.‬
‫את לא הכי טובה בהעברת מסרים, מל.‬ ‫-וגם את לא!‬
‫- שירלי -‬
‫מרגישים שהמתח הולך וגובר. איכשהו,‬ ‫תמיד מאשימים את האתגר.‬
‫זאת תמיד אשמתו של מישהו אחר.‬
‫יש כמה אנשים שממש לוקחים את זה ללב,‬ ‫ובייחוד כשהם בקבוצה שהפסידה.‬
‫במקום להפסיד בכבוד וללמוד מזה,‬ ‫הם מתחילים להתלונן.‬
‫תלונות, תלונות, תלונות.‬
‫את הרמת את הקרש,‬
‫ועשית מה שבראש שלך. זה לא הוגן.‬
‫אני לא חושב שצריך להמשיך לחזור על זה.‬
‫אני מצטער שזה יצא ככה.‬ ‫-זה מאחורינו!‬
‫אני צריכה לשים תרסיס נגד חרקים.‬
‫הכוונה שלי הייתה‬ ‫שנשחק את המשחק בצורה הוגנת.‬
‫אני מאוד תחרותית,‬
‫ומה שלמדתי על מל בי זה שגם היא תחרותית,‬ ‫אבל היא אוהבת להרגיז אנשים.‬
‫אף אחד לא רוצה ללכת הביתה,‬
‫אז אני תמיד קצת חוששת‬ ‫כשהמצב מתפתח לכיוון הזה.‬
‫עשית בשכל שהלכת לישון מוקדם.‬ ‫הייתי צריכה ללכת כשאתה הלכת.‬
‫בגלל זו ומל?‬ ‫-כן.‬
‫הכול היה סביב האתגר.‬
‫הכול בסדר, אחי?‬ ‫-הכול טוב.‬
‫בסדר, כן?‬ ‫-קח את הזמן היום.‬
‫חשבתי על אסטרטגיה,‬ ‫ועכשיו אני רק צריך לבצע אותה.‬
‫כרגע אני קצת מודאג.‬
‫בימים האחרונים היה לי קשה מבחינה מנטלית.‬
‫אני יודע שאני צריך‬ ‫לשמור על עצמי ועל הכוח שלי,‬
‫ואני עדיין אהיה מאוד מנומס לכולם,‬
‫אבל עכשיו אני צריך לשחק את המשחק.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫אז פשוט רציתי לשמור דברים לעצמי היום‬
‫ולהתרכז בעצמי ולתכנן מה אני אצטרך‬ ‫לעשות כדי לשרוד עד הסוף במאורה של בר.‬
‫מה את עושה בימינו, סטף?‬
‫כתבתי ספר מתח.‬
‫באמת?‬ ‫-כן. אני די אוהבת מותחני פשע פסיכולוגיים.‬
‫ומה עשית לפני זה?‬
‫הייתי עיתונאית.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫את מי ריאיינת?‬ ‫-את טראמפ. ריאיינתי את דונלד טראמפ.‬
‫איך היה?‬
‫אמרו לי לא לשאול‬ ‫על אשתו לשעבר או על השיער שלו.‬
‫אז אני…‬ ‫-זה לא גרם לך לרצות לשאול?‬
‫שאלתי. השאלה האחרונה שלי הייתה‬ ‫"מה אשתך לשעבר חושבת על השיער שלך?"‬
‫מה את רוצה לעשות עכשיו עם החיים שלך?‬
‫המטרה העיקרית שלי היא לשכנע‬ ‫את כל הבנות לצאת שוב לסיבוב הופעות.‬
‫כן.‬ ‫-זאת המשימה שלי.‬
‫אני פשוט כל כך אוהבת להופיע.‬ ‫-כן.‬
‫איתן. פשוט נוצר שם משהו מחשמל.‬
‫נגיד כשהיינו‬ ‫במסיבת יום ההולדת ה-50 של ויקטוריה,‬
‫והבן שלה קרוז התחיל‬ ‫לשיר את מאמא ולנגן על גיטרה…‬
‫מדהים.‬ ‫-ודיוויד דחף את כולנו שנקום.‬
‫חמשתנו שרנו מאמא,‬
‫ואז טום קרוז יצר מעין מעגל כזה,‬
‫ורקד את הריקוד ההוא מהסרט.‬
‫אה.‬
‫כן, אז הוא התחיל לעשות… אז משום מה…‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫כולנו סתם רקדנו לנו,‬
‫ואז הוא אמר, "קדימה",‬
‫והתחיל ליצור מעגל.‬
‫הוא נכנס למעגל ראשון,‬ ‫טום קרוז, והוא התחיל לרקוד ככה.‬
‫ואני אמרתי, "אוי, אלוהים.‬ ‫אי אפשר…" יצאתי מהמעגל.‬
‫מתי זה היה?‬ ‫-זה היה ריקוד ממש מוזר.‬
‫כאילו ככה. תארי לעצמך שהיית רואה את זה.‬
‫אני לימדתי אותו לרקוד.‬ ‫לימדתי אותו לרקוד לכבוד יום הנישואים שלו.‬
‫אין מצב!‬
‫אז זה לא עבד‬ ‫כי הריקוד שהוא רקד במעגל היה גרוע!‬
‫אנחנו נכנסות, בנות. קדימה,‬ ‫זה קטן עלינו, לוטי, זה קטן עלינו, אונה.‬
‫שלוש בנות.‬ ‫-כן.‬
‫אני אצא אחר כך‬ ‫לעשות סיבוב קטן ואז אני אלך לנמנם קצת.‬
‫מה הקטע עם לנמנם פתאום? פעם לא עשית את זה.‬
‫אני אף פעם לא מנמנמת, יקירי.‬
‫אנחנו עושים את זה כל הזמן, ג'ו, לא?‬ ‫-כן, אני יודע.‬
‫אנחנו מנסים פה להיכנס לזה‬ ‫והם מקשקשים להם, ובאמת שזה ממש מעצבן.‬
‫איך הולך לך עם העסק שלך?‬
‫הלקוחות לא משלמות הרבה.‬ ‫-הן לא משלמות הרבה.‬
‫וגם שמתי לב שהחלטת לפתוח מספרה‬
‫על אי שגרים בו רק תשעה אנשים.‬
‫ככל שהם ממשיכים לצחוק זה נעשה יותר מעצבן.‬
‫הצחוק שלכם מאוד מעצבן אותנו שם, ברצינות.‬
‫כי אנחנו מנסים להיות רציניים,‬ ‫וכל מה שאנחנו שומעים זה…‬
‫וזה ממש…‬ ‫-סליחה.‬
‫נהיה יותר בשקט. אנחנו במספרה. סליחה.‬
‫סליחה.‬ ‫-הייתי חייבת להגיד משהו.‬
‫סליחה, אונה.‬ ‫-זה רגע מלחיץ בשבילם.‬
‫המאורה של בר.‬
‫המאורה של בר מלחיצה את כולנו.‬
‫אני נכנסת למאורה של בר בפעם השנייה,‬ ‫ובקושי הספקתי להתאושש מהפעם הראשונה.‬
‫אבל עכשיו נכנסתי לראש תחרותי,‬ ‫ואני רואה צד אחר לגמרי של זו.‬
‫הוא נראה כמו בן אדם אחר הבוקר. הוא‬ ‫מאוד מפוקס. הוא מתייחס לזה מאוד ברצינות.‬
‫הוא רוצה לנצח.‬
‫חיכיתי שיהיה אתגר‬ ‫שיחשוף את האופי האמיתי של כולם,‬
‫ואתמול זה קרה.‬
‫אנחנו לא חברים.‬
‫אני עומד לצאת משם,‬ ‫לחייך אליהם, ולהיות כזה, "נחשו מי חזר?"‬
‫לאחר שבר השתמש באומגה שלו‬ ‫כדי להביא להדחה של לורנס,‬
‫האתגר שנערך אתמול בביצה,‬ ‫והעזיבה הפתאומית של בוריס,‬
‫הגיע הזמן שארבעה מתחרים נוספים‬ ‫ייכנסו למאורה של בר.‬
‫שלום!‬ ‫-שלום.‬
‫בואו, חברים. הולכים למדורה.‬
‫הקבוצה הזאת נכנסת למאורה של בר בגללי,‬
‫ובאמת לא נעים לי, אבל הייתי חייבת‬ ‫לעשות את זה. אלה היו כללי המשחק.‬
‫אז האמת היא שלא אכפת לי.‬
‫אתם תשמחו לשמוע שהגענו לאמצע התחרות.‬
‫יש!‬
‫הצלחנו!‬ ‫-זה האמצע?‬
‫זה מעולה!‬ ‫-זה טוב, לא? הזמן טס כשבורחים מדוב (בר).‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אז,‬
‫מל, לוטי, אונה וזו,‬ ‫אתם עומדים להיכנס למאורה של בר.‬
‫כידוע לכם, המטרה שלכם היא או להצליח‬ ‫לחמוק מבר או להימלט מהמאורה עצמה.‬
‫אתם תהיו בפנים למשך שעה.‬
‫יש שלוש יציאות.‬
‫כל יציאה יכולה לשמש רק אחד מכם.‬
‫אל תשכחו שאתם לא צריכים להיזהר רק מבר.‬
‫שימו לב שאתם לא נופלים לאחת מהמלכודות.‬
‫כמו תמיד, כל סלבריטאי שייתפס על ידי בר‬ ‫או יילכד באחת מהמלכודות שלו‬
‫יהיה בסכנת הדחה.‬
‫אחד מכם ילך הביתה.‬
‫אני באמת מאחלת לכולכם בהצלחה.‬
‫הגיע הזמן לעבור דרך השערים האלה‬ ‫ולהיכנס למאורה של בר.‬
‫צאו לדרך.‬ ‫-קדימה.‬
‫בהצלחה, חברים.‬
‫כשנכנסתי למאורה של בר בפעם השנייה,‬
‫הרגשתי מאוד נחושה ואנרגטית,‬
‫והכנתי את עצמי להילחם על המקום שלי.‬
‫זאת הפעם הראשונה שאני נכנס למאורה של בר‬ ‫כי סטף לקחה לי את הקרש. זה הפיל אותי,‬
‫אבל אני מוכן לעשות כל מה שצריך כדי לנצח.‬
‫אני ממש לחוצה.‬
‫יש לי הרבה מה להוכיח לעצמי.‬ ‫שאני חזקה, ושאני מסוגלת לעשות את זה.‬
‫הכול יכול לקרות. אין לי עדיין תוכנית.‬
‫אבל אני סקרי ספייס. אני אשרוד.‬
‫תתרכזו, חברים.‬
‫אוקיי, מפה.‬
‫טוב.‬
‫אה, אוקיי. מנהרה, ארבע על ארבע, סולם.‬
‫כדי לפתוח כל אחת משלוש היציאות‬ ‫נדרש כלי מסוים,‬
‫אבל מתמודדי המאורה יגלו היכן‬ ‫הכלים נמצאים רק כשהם יגיעו ליציאה שבחרו.‬
‫בלי הכלי הם יכולים לשכוח‬ ‫מהאפשרות לצאת מהמאורה ולהגיע למקום מבטחים.‬
‫אנחנו מספרים אחד לשני‬ ‫מה אנחנו רוצים לעשות,‬
‫או שלא עושים את זה?‬
‫לי זה לא משנה.‬ ‫-לא חובה לספר לכולם לאן הולכים. פשוט לכו.‬
‫לספר? אני אספר.‬ ‫-כן.‬
‫אני רוצה למצוא את יציאת המנהרה.‬ ‫-טוב.‬
‫זאת הפעם הראשונה שלי במאורה של בר,‬ ‫יש פה הרבה אקשן, אבל אין יותר עבודת צוות.‬
‫מבחינתי זה אני מול בר גרילס,‬ ‫ובאתי לפה כדי לנצח.‬
‫אני רוצה למצוא את יציאת הסולם.‬ ‫-את יודעת מה? אני רציתי למצוא את הסולם.‬
‫טוב, אני יכולה ללכת לארבע על ארבע‬ ‫כי אני יודעת איפה היא, אבל…‬
‫אם את יודעת איפה היא זה כנראה רעיון טוב.‬
‫אני יותר בטוחה בעצמי הפעם כי כבר הייתי פה.‬
‫כן שמתי עין על הסולם,‬ ‫ואז לוטי אמרה שהיא רצתה ללכת לשם, אז…‬
‫זאת הפעם הראשונה שלה פה, אני אלך‬ ‫למקום שאני מכירה ואשלח אותה אל הלא נודע.‬
‫אם את רוצה אותה כי זאת הפעם הראשונה שלך…‬ ‫-כן, אני אנסה את הסולם.‬
‫אני מאוד מודה לאונה,‬
‫אבל מצד שני, היא יודעת‬ ‫איפה הארבע על ארבע, אז יש לה קצת יתרון.‬
‫אני לא יודעת לאן אני אנסה להגיע,‬ ‫כי אני בכל מקרה תמיד מגיעה למקום הלא נכון.‬
‫לא אכפת לי מאף אחד אחר כרגע. כי זה‬ ‫משהו שעושים לבד. אנחנו לא בקבוצות עכשיו.‬
‫התרחיש הכי טוב מבחינתי הוא להצליח לצאת.‬
‫אז אולי אני אחפש את המנהרה.‬
‫אני יודעת בדיוק מה אני עושה.‬
‫אני לא. אני ממש לא.‬
‫אוקיי.‬
‫הציד מתחיל.‬
‫לאן אתם הולכ… אז אני הולכת לשם.‬
‫אני חושב שאני‬ ‫קודם כל אשתמש באחד מהמסלולים האלה.‬
‫הם יהיו עסוקים בניסיונות‬ ‫לברוח ממני ולתפוס ממני מרחק מהר,‬
‫ואני פשוט אנסה להתקרב ולצמצם‬ ‫את המרחק בינינו, לסגור קצת את הפער. בואו.‬
‫צריך להישאר ערני.‬
‫אני צריך להיות מודע לסביבה שלי.‬
‫העלים האלה עושים כל כך הרבה רעש.‬
‫אני אוהב את יציאת המנהרה. היא בפינה,‬ ‫רחוק מכולם. אני אוכל להתעסק בעניינים שלי.‬
‫אבל נראה מה יהיה עם הכלים.‬ ‫אני לא רוצה לרוץ עד לשם ואז לחזור בשבילם.‬
‫- ביג זו, מרחק מהיציאה: 800 מ' -‬
‫המנהרה אולי נראית כמו בחירה טובה…‬
‫- יציאה -‬
‫אבל בר החביא את המפתחות שזו יצטרך‬ ‫בשביל היציאה הזאת בתוך מלכודת עם טיימר.‬
‫המנהרה…‬
‫אז היא תהיה פה למעלה. לכי על זה.‬
‫אני לא מרגישה בטוחה בעצמי.‬ ‫אני בפניקה, ואני מפחדת.‬
‫כמו שהייתי בפעם הראשונה, ככה אני הפעם.‬
‫אבל אני יותר חזקה ממה שנדמה לי.‬
‫- יציאה -‬
‫מל נמצאת בדרכה לאותה יציאה כמו זו,‬ ‫מה שאומר שהם עומדים להתחרות ראש בראש.‬
‫- ביג זו, מרחק מהיציאה: 734 מ'‬ ‫מל בי, מרחק מהיציאה: 763 מ' -‬
‫מי שיגיע למנהרה ראשון יזכה ביתרון משמעותי.‬
‫אני צריכה ללכת לשם? אני צריכה ללכת לשם.‬
‫מפה באתי בפעם הקודמת?‬
‫אני קצת מתמצאת פה.‬
‫אני הולכת לארבע על ארבע.‬ ‫בחרתי ביציאה שכבר ראיתי פעם.‬
‫אני יודעת איפה היא.‬
‫אני רק מקווה שזאת ההחלטה הנכונה.‬
‫- אונה, מרחק מהיציאה: 203 מ' - יציאה -‬
‫יציאת הארבע על ארבע היא היציאה הכי קרובה,‬ ‫אבל הכלי נמצא הרחק משם בבריכת קיימן.‬
‫והוא לא לבד.‬
‫אז, אני צריכה ללכת…‬ ‫אני לא יודעת לאן אני צריכה ללכת.‬
‫אני מחפשת את הסולם.‬ ‫אני צריכה להישאר מפוקסת.‬
‫אני אתרכז במה שאני עושה,‬ ‫ואני אעשה את זה מהר.‬
‫אז אם הדרך הזאת הייתה שם,‬
‫אני צריכה ללכת לכיוון הזה. אוקיי.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫יש שם משהו.‬
‫אוקיי. אלה בלוקים.‬
‫אני לא יודעת למה הם.‬
‫נתקלתי בכמה בלוקים,‬ ‫ונראה לי שהם בשביל הסולם,‬
‫אז אני אקח…‬
‫שלושה שנראים חזקים.‬
‫- לוטי, מרחק מהיציאה: 325 מ' -‬
‫לוטי אומנם מצאה מחבוא של כלים,‬
‫אבל היא לא תדע אם הבלוקים מתאימים‬ ‫ליציאת הסולם עד שהיא תגיע לשם.‬
‫- יציאה -‬
‫אוקיי.‬
‫נראה לי שאני עושה המון רעש.‬
‫אני חושבת שראיתי מישהו.‬
‫אני מרגישה כאילו שהוא‬ ‫פשוט יקפוץ עליי פתאום. אוקיי.‬
‫אני לא יודעת איזה כלי אני אצטרך בשביל זה,‬ ‫אבל אני פשוט אלך לשם.‬
‫אני פשוט אלך לשם.‬
‫אוקיי, אז מתמודדי המאורה מתקדמים יפה.‬
‫אם אני אצליח להיכנס קצת יותר לעומק המאורה,‬
‫אני אהיה במקום הרבה יותר טוב‬ ‫כדי לשמוע בו רעשים או תנועות פתאומיים.‬
‫- אונה, מרחק מהיציאה: 43 מ'‬ ‫מרחק מבר: 39 מ' -‬
‫והנה אונה.‬
‫הנה הכלוב.‬
‫מן הסתם יש בפנים מפתח, אז…‬
‫מעניין אם אני אצטרך‬ ‫את המפתח בשביל המכונית.‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫הכלל הראשון הוא לא להניח הנחות.‬
‫יש לי 30 שניות‬ ‫לשחרר את המפתח של הארבע על הארבע.‬
‫האתגר במאורה של בר הוא להצליח‬ ‫לחשוב בבהירות כשנמצאים תחת לחץ.‬
‫אלה לא המפתחות לארבע על ארבע.‬
‫אונה עומדת לקחת סיכון גדול ומיותר.‬
‫אם היא תעשה טעות,‬
‫היא תשלם על זה.‬
‫נו. זה ממש קשה.‬
‫ממש קשה לפתוח את הקשרים.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫זה כל כך קשה.‬
‫לא, אני לא יכולה לצאת. לא!‬
‫- נתפסה -‬
‫אני ממש כועסת על עצמי.‬ ‫אני מאוד מאוכזבת מזה שנתפסתי.‬
‫הלוואי שהייתי נכנסת והולכת‬ ‫לחפש את הסולם כי זה מה שרציתי לעשות.‬
‫היה אמיץ מצד אונה לנסות,‬ ‫אבל היא גרמה לעצמה להיתפס, וזה היה לחינם.‬
‫היא תכעס אפילו יותר‬
‫כשהיא תגלה שראיתי את כל מה שקרה.‬
‫הוא עצבני.‬
‫אוקיי.‬
‫תפסתי אותו מהראש.‬
‫בגלל זה יש היום‬ ‫לאונה עוד סיבות לדאגה מעבר למלכודות שלי.‬
‫המאורה של בר היא מקום מסוכן.‬
‫אני תוהה אם פשוט להחזיק אותו אצלי בינתיים.‬
‫קדימה, בואו נלך.‬
‫אונה,‬
‫מה עשית?‬
‫הזהרתי אתכם להתרחק‬ ‫מהדברים הגדולים והנוצצים‬
‫אלא אם כן אתם באמת יודעים‬ ‫מה אתם עושים. אני אחזור לקחת אותך.‬
‫זה פשוט מעצבן אותי. אני כזאת אידיוטית,‬ ‫ועבדתי כל כך קשה בפעם הקודמת,‬
‫והפעם פשוט נכנסתי ישר לתוך מלכודת ארורה.‬
‫אוקיי, אז אחת נתפסה.‬
‫זה טוב. קדימה.‬
‫אלוהים.‬
‫מישהו נתפס.‬
‫אוי, אלוהים.‬ ‫-זה היה מהיר.‬
‫אם זה היה כל כך מהיר אולי זה ביג זו.‬ ‫-מי שזה לא יהיה הוא בטוח לא מרוצה.‬
‫אוקיי, אז אומנם אונה לכודה בכלוב,‬
‫אבל יש שלושה מתמודדי מאורה שעדיין חופשיים.‬
‫אני צריך לעלות למקום יותר גבוה בעצם,‬ ‫כדי למצוא לעצמי נקודת תצפית יותר טובה.‬
‫אני רוצה להגיע ליציאת המנהרה.‬
‫נסתכל על המפה שלי.‬
‫נראה מה אפשר לעשות.‬
‫אני במקום בסדר.‬ ‫אני יודע שהמנהרה נמצאת פה למעלה.‬
‫- ביג זו, מרחק מהיציאה: 249 מ' -‬
‫- מל בי, מרחק מהיציאה: 205 מ' -‬
‫זה מאוד מפחיד לצאת למקום שאת לא מכירה.‬
‫את צריכה להשתמש בכל חלק מהגוף ומהמוח שלך.‬
‫נראה לי שממש סטיתי מהמסלול.‬
‫צריך גם לדעת לקרוא מפה,‬ ‫שזה משהו שאני לא יודעת לעשות.‬
‫נראה לי שאני לגמרי בצד הלא נכון.‬
‫אז אני פשוט אבודה לחלוטין.‬
‫- מל בי, מרחק מהיציאה: 202 מ' -‬
‫- לוטי, מרחק מהיציאה: 12 מ' -‬
‫הסולם! או מיי גוד.‬
‫הגעתי לסולם.‬
‫אני לא מאמינה. אני כל כך שמחה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫נראה לי שהוא מגיע.‬
‫אוקיי.‬
‫מה עם זה? מושלם.‬
‫ואני רואה שאני צריכה‬ ‫ארבעה קרשים שמתאימים לסולם הזה.‬
‫האחד הזה?‬
‫גדול מדי.‬
‫לא. אתם צוחקים עליי. אני צריכה לחזור לשם.‬
‫זה המקום שבו פישלתי היום.‬
‫שניים מתאימים אבל אני צריכה עוד שניים,‬ ‫אז אני צריכה לחזור לשם.‬
‫אני יודעת איפה השאר. אני אספיק.‬
‫אבל לא ויתרתי.‬
‫- ביג זו - בר - מל בי - יציאה -‬
‫זה שם למטה?‬
‫אני ממש חשופה כרגע.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫מי זה שם?‬
‫זה בר.‬
‫אני נשבעת שזה הוא.‬
‫בשלב מסוים אני אצטרך להתקדם.‬
‫לא נראה לי שזה הוא.‬
‫אז הרגע ראיתי הבזק של משהו‬ ‫בתוך הדשא החום הזה של הסוואנה.‬
‫נראה לי שזאת מל.‬
‫רגע.‬
‫תראו, יש פה עוד מישהו.‬
‫כן, זה זו.‬
‫אם הם פה למעלה,‬ ‫זה אומר ששניהם בדרך ליציאת המנהרה.‬
‫זה הולך להיות מעניין.‬
‫יש לי שני מתמודדים לעקוב אחריהם.‬
‫עומד לקרות אחד מבין כמה דברים.‬
‫או שאחד מהם‬ ‫פשוט יגיע לפה במקרה ואז אני אתפוס אותו,‬
‫או שהם יראו אותי, ואחד מהם יברח.‬
‫בכל מקרה, יש לי פה סיכוי לתפוס אחד מהם.‬
‫זה לא שם. אוי, אלוהים.‬
‫באתי לפה כדי להביא‬ ‫עוד קרשים כאלה מעץ. סוף סוף הגעתי.‬
‫- לוטי, מרחק מהשלבים: 8 מ' -‬
‫אני צריכה לנוח רגע.‬
‫אוי, אלוהים. אוקיי, אז שני אלה גדולים,‬
‫אז אני אשאיר כאן את שני הקטנים ואקח‬ ‫את שלושת הגדולים. אז אני אטפס פה למעלה.‬
‫אוקיי.‬
‫זה קשה. אלוהים אדירים.‬
‫שאר המתמודדים לא שיקרו‬ ‫כשהם אמרו שזה יהיה אינטנסיבי.‬
‫אוי, אלוהים. אני ממש מצטערת. זה היה מגעיל.‬ ‫אבל אני מרגישה שאני עומדת להקיא, אז…‬
‫- יציאה - לוטי - בר -‬
‫בזמן שלוטי חוזרת ליציאת הסולם…‬
‫- לוטי - בר - ביג זו - מל בי - יציאה -‬
‫בר עדיין מתמקד במל וביג זו.‬
‫אני פשוט מותשת.‬
‫זה ללא ספק הדבר הכי קשה שעשיתי בחיי.‬
‫אני צריכה להתחבא מאחורי העץ.‬
‫זה לא צחוק.‬
‫קשה אפילו להתחבא פה.‬
‫אני בחור גדול,‬
‫ומאוד חם פה.‬
‫זה קשה, אחי. זה קשה.‬
‫נראה שמל יורדת שוב במורד הגבעה,‬
‫ועושה רושם שזו הולך לכיוון יציאת המנהרה.‬
‫אבל הוא בוודאות עדיין לא ראה אותי.‬
‫ותראו, הוא נראה עייף.‬
‫טוב, הגיע הזמן לזוז.‬
‫הגעתי. הנה יציאת המנהרה.‬
‫אוי, אלוהים. חייב להיות מפתח איפשהו.‬
‫- בר - ביג זו, מרחק מהמפתח: 247 מ' -‬
‫המפתחות שזו צריך כדי לפתוח‬ ‫את יציאת המנהרה נמצאים בסוואנה,‬
‫אבל הם לכודים בכלוב‬ ‫שכבר גבה היום קורבן אחד.‬
‫קדימה.‬
‫אני מסוגל לעשות את זה,‬ ‫אני רק צריך להשקיע עוד קצת מאמץ.‬
‫הגיע הזמן לתקוף.‬
‫אני רואה אותו.‬
‫אני רואה את בר.‬
‫אוי, לא.‬
‫אני ממש מתפתה לרדוף אחריו ולתפוס אותו,‬ ‫אבל נראה לי שעדיף לחכות.‬
‫אז עכשיו שניהם נמצאים באפיק היבש הזה.‬
‫זו יהיה חייב לחזור לכיוון הזה‬ ‫אם הוא רוצה לצאת דרך יציאת המנהרה,‬
‫אבל זה ייקח לו זמן.‬
‫זה היה קרוב.‬
‫ולכן מל היא המטרה החדשה שלי.‬
‫לקחתי את הקרשים‬ ‫שהייתי צריכה כדי לטפס על הסולם,‬
‫והרגשתי שאני הולכת ומתקרבת.‬
‫אני ממש מותשת וממש מתקשה להתמודד עם הכול,‬
‫אז אני מאוד מקווה‬ ‫שאני אצליח לצאת מפה היום.‬
‫אני לא יכולה להמשיך יותר.‬ ‫אני לא יכולה. אם זה לא יתאים…‬
‫הגדולים היו גדולים מדי,‬ ‫והקטנים קטנים מדי לעזאזל.‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה אם זה לא מתאים.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫הגעתי שוב לסולם, והתברר שזה לא מתאים.‬
‫והשקעתי בזה את כל האנרגייה שלי‬ ‫ועשיתי טעות ענקית.‬
‫אין לי יותר סיכוי. סיימתי.‬
‫אני באמת לא מסוגלת להמשיך.‬ ‫אני צריכה פשוט להתחבא.‬
‫הלכתי וחזרתי פעמיים. אני מותשת.‬ ‫אני לא מסוגלת לעשות את זה.‬
‫בשלב הזה, אני פשוט מקווה שבר יתפוס אותי.‬
‫- יציאה - לוטי -‬
‫- ביג זו, מרחק מהמפתח: 10 מ' -‬
‫אוי, אלוהים. מה קורה פה? נראה לי שזה כלוב.‬
‫זאת אונה בתוך הכלוב?‬
‫תוכלי לזרוק לי את המפתח?‬
‫שחררתי מפתח אחד וננעלתי פה.‬ ‫קח אותו אם אתה רוצה.‬
‫תודה.‬ ‫-יש שלושה מפתחות.‬
‫אפשר את המפתחות בבקשה?‬
‫אונה, תודה רבה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫זה השני.‬
‫תודה.‬
‫לאונה יש לב זהב,‬
‫אבל אם מישהו אחר היה בתוך הכלוב הזה,‬ ‫אני בספק אם הוא היה נותן לי את המפתח.‬
‫זה פשוט מוכיח איזו מקסימה היא.‬
‫תודה, אונה.‬ ‫-אוקיי. על לא דבר.‬
‫- ביג זו, מרחק מהיציאה: 193 מ' -‬
‫- בר - מל בי, מרחק מבר: 78 מ' -‬
‫אוקיי, אני רואה פה את מל.‬
‫אפשר כמעט להרגיש עד כמה היא מפחדת.‬
‫אני חייבת להתקדם.‬ ‫-היא חזרה להתקדם.‬
‫הוא שם.‬
‫אוקיי, הגיע הזמן להסתער.‬
‫תרגום כתוביות: דנה עומר‬