Na? Kola, Mel B, Steph! Készüljünk!
Jaj istenem!
Fel a fürdőrucival!
Randink van a sorssal.
- Menni fog, Mel. - Bármire képesek vagyunk.
Szerintem nem fair, hogy a fiúk lesznek a lányok ellen,
de… hajrá mindenkinek!
Jó.
Bolond, aki nem izgul a kihívások előtt.
A nevéből ítélve ez egy igen trükkös
és veszélyes kihívás lehet,
de tisztában vagyunk azzal, hogy meghatározott céllal érkeztünk ide:
hogy bizonyítsunk magunknak és igen, Bear-nek is.
De magunknak is.
Jól van, csináljuk!
Úgy nézel ki, mint egy szakorvos.
Igen.
Bízunk benned.
Én is bízom magamban.
- Nem Laurence-ben? - Laurence-ben is.
Kidolgozom a tervet.
- Oké. - Aztán végrehajtjuk.
- Klassz ötlet, Steph. - Ez a stratégiám.
Mit szólsz? Egész este ezen agyaltam.
- Menjünk! - Csak óvatosan!
Hiszek bennetek. Hajrá!
- Sok sikert, csapatok! - Hali!
- Rajta! - Erre!
- Jó szórakozást! - Arra nem.
- Akkor arra! - Tüskés.
Körbe… Egek!
Így állok ehhez a kihíváshoz: egyenesen előre.
Szerintem nagyon nehéz lesz.
Az az igazság, hogy aggódom Laurence hozzáállása miatt.
Laurence energiája valahol lakonikus…
„Lakonikus”?
Ilyesmi: „Jaj, drágám, ez túl könnyű!”
- Kicsit laza. - „Minden rendben lesz.”
Kicsit laza. Nem hősies.
- Igaz. - Nem akar hősies hozzáállást felvenni.
Inkább mintha komikus bukásra készülne.
De szerintem Laurence így tartalékolja a hősies energiáit.
Milyen érzés, Boris, hogy kimaradsz ebből?
- Mert ez… - Borzasztó.
Kínos, hogy szétment a térdem.
Szörnyű, mert szeretek versengeni.
Küzdeni akarok Bear-vel, a kígyókkal és a krokodilokkal.
- Értitek? - Igen.
Le fogja birkózni Bear-t, mikor odakerül.
Jön az aligátor, de aztán menekülőre fogja az állat.
Így lesz ez. Nem győzik le Borist.
CELEBVADÁSZAT: MENEKÜLÉS BEAR GRYLLS ELŐL
Una és Danny már a Verem felé tartanak,
hisz veszítettek.
Most két csapat mérkőzik meg a nyílt vízen
a Mentőtutajnál, ami a második kihívás.
Mel és Steph küzd Kola és Laurence ellen.
Bear most szó szerint bedobja őket a mély vízbe.
A mai kihívás keretében a két csapatot a Pandóra-partra hoztuk,
ahol próbára tesszük a kitartást, a fürgeséget és persze a csapatmunkát
a biztonságos parttól 100 méterre, ahol cápák úszkálnak a vízben.
Kezdődik.
A tengeri túlélés legfontosabb szabálya, hogy el kell érnünk a szárazföldet.
A tenger talán a legcudarabb környezet.
Szóval a kihívás itt kezdődik.
Ki foglak vetni titeket a hajóból.
Ehhez a kihíváshoz Bear zsákokat helyezett el két mentőtutajnál.
A csapatok ezeket gyűjtik össze, aztán eloldják a mentőtutajukat,
és mindent a partra húznak, amilyen gyorsan csak lehet.
Végül, miután a zsákokat a kijelölt helyre tették,
meggyújtják a jelzőfáklyát.
Itt és a Veremben az él és virul, aki főként a józan észre támaszkodik.
Ezt fogom figyelni.
Stresszhelyzetben képesek vagytok a józan észre hagyatkozni?
A vadonban a kis döntések is rengeteget nyomnak a latban.
Erről szól ez a kihívás.
A jó döntések hozzásegíthetnek benneteket a túléléshez.
Tutaj, part, elkezdjük húzni.
Ha nehéz, gyere hozzám,
fogjuk a többit, és megoldjuk.
Oké.
Steph elég katonás volt.
„Ezt fogjuk csinálni, te ezt.”
Jól teljesítem a parancsokat,
de attól még rémisztő volt a dolog.
De mindent megteszek, hogy elkerüljem a Vermet.
- Zakatol a szívem. - Sikerülni fog.
Észrevettem, hogy a két északi lány jól kijön egymással.
- Igen. - Szoros a kapcsolatuk.
Megértik egymást.
Mel nem akar visszakerülni a Verembe.
- Nem. - Nem.
És ha így áll a haja, akkor mindent belead.
Igen.
Kola és Laurence viszont nagyon különböznek.
- Eltérő a hátterük. - Pontosan.
Más generáció. Nem?
Márpedig ha beüt a baj, fontos, hogy számíthass a partneredre.
- Igen. - Igen.
Egyenesen a tutajhoz megyek, és kioldom.
Odahozod a zsákokat, de aztán azonnal menj a partra!
Jól kijövök Kolával. Voltunk már egy csapatban.
Remélem, a hasznunkra lesz a fizikuma. Elég magabiztosak vagyunk, hogy nyerjünk.
A kijelölt helyre visszük a zsákokat.
Szuper lesz Laurence-szel, jó csapat leszünk.
Nem akarok a Verembe menni. Ő már megjárta,
és retteg tőle,
hát mindent megteszünk, hogy elkerüljük.
Rendben, készüljetek! Fogjátok meg a fémrudat!
Készüljetek!
Oké, nyomás!
Nyomás!
Steph, Mel, Kola és Laurence a vízben.
Istenem!
Azt hajtogattam magamban:
„Érj minél előbb a tutajhoz!”
Hogy ott profitálhassak a dzsungelkiképzésemből.
Nem tudták, mire vállalkoznak.
Nehéz volt.
Ezt csináltuk Stephfel…
Megállás nélkül.
A narancs csapat jól kezdett.
Mel a tutajba szállt,
tehát Steph szerzi meg a zsákokat.
Hol a horgony?
A fekete csapatnál Laurence közeledik a tutaj felé.
Most jönnek a zsákok.
Vagy 100 méterre kint a vízen kell kioldaniuk a zsákokat.
Próbáltam nyugodtan, módszeresen cselekedni.
Pihenésre nem volt idő.
Versengtünk.
Észrevettem, hogy Mel már a tutajban van,
és Laurence még küszködik a bejutással.
Azt gondoltam:
„Egek!”
Tudtam, hogy nagyot hibáztunk.
Megpróbáltam feljutni a tutajra.
Nem volt könnyű.
Aztán hirtelen pánikba estem.
Nem kapok levegőt!
Ez a feladat kifog Laurence-en.
Segítség!
Laurence-nek segítségre van szüksége.
Nem kapok levegőt!
Kapaszkodj!
Nem kapok levegőt!
Te jó ég, Laurence!
Idehívom a csónakot, jó?
És baj lett.
Nem kapok levegőt!
Nem számítottam arra, hogy ilyen nehéz lesz beszállni a tutajba.
Nekem kellett volna csinálnom, mert rátermettebb vagyok.
Nyugi, erősen foglak.
Nem kapok levegőt!
Felhúzlak a deszkára.
Oké, Laurence.
Kihúzunk a partra.
Minden rendben.
Sajnálom, Kola.
A mentőcsapat hozza Laurence-t.
Gondolom, ezzel kiesett a játékból.
Nagyon szorít a mellkasom.
Tudsz járni?
- Hali! - Nem kapok levegőt. Sajnálom.
Mi visszamegyünk.
Oké, mély levegőt!
Nem kapok elég oxigént.
Semmi baj.
- Dőlj hátra! - Levehetnénk ezt?
Semmi baj.
Nem kaptam levegőt. Ijesztő volt.
Azt hittem, szívrohamom van.
Istenem!
Minden rendben.
Vegyél nagy levegőt!
Kola, egyedül maradtál.
Előfordul, nem igaz?
Reméltem, hogy Laurence jól van,
de ez így nagyon rosszul jött ki.
Egyedül maradtam.
Folytasd a munkát!
Így lehetetlen bármit is tenni az óceánon.
Ez totál kiborított.
Steph megszerzett jó pár zsákot,
és a tutajhoz viszi őket.
Volt, hogy éreztem, kalapál a szívem.
De Bear már elkapott egyszer,
szóval volt tapasztalatom, ami itt nagy kincs.
Mel húzza a tutajt.
Gyerünk, lányok!
- Jól vagy, Kola? - Igen.
A lányok egyértelműen előnyben vannak Kolához képest,
aki még a zsákokat viszi.
Nagyon fáradt voltam, de be kellett fejeznem.
Mindent bele akartam adni.
Annyira lefoglalt minket a kihívás,
hogy nem törődtünk a másik csapattal. Küldetésünk volt.
Ledöbbentem, mikor megtudtam, mi történt Laurence-szel,
meg hogy Kolának egyedül kellett befejeznie a kihívást.
- Jól van? - Hol van?
Oxigénre kötötték.
A kihívás már önmagában is drámai volt,
de ijesztő volt azt látni, hogy oxigénmaszk van Laurence-en.
Kijózanító volt a valóság.
Húzd! Futás!
Húzd!
Teljesen kimerültem.
Húzd a partra, hogy ne csússzon vissza!
Oké.
Most fogjuk a cuccot!
Úgy éreztem, hogy minden erőmet felhasználtam.
Apait-anyait beleadtam.
Szép munka, Steph!
Azt mondják, minden terv bukik, ha beüt a baj.
Úgy tűnik, Kola már a part felé tart.
Ez sok energiát igényel,
és még a partra kell húznia a tutajt.
Nem szoktam feladni. Sose hagyom cserben a csapatot.
Nem ilyen vagyok.
Menni fog.
Nyerni akartam.
Nehéz volt.
Durva volt a víz.
Kola mindent egyedül próbált befejezni.
Kola! Segítünk, édes.
Segítünk.
Stephfel odamentünk segíteni, mert így volt helyes.
Húzd még!
Gyerünk, húzd be!
Hahó, minden rendben Laurence-szel?
Jól van, Bear, csak levegő kell neki.
Rendbe fog jönni.
- Szép volt! - Fogd, Kola!
Most már hagyhatjátok.
Elmúlt a vész, hagyjátok, Mel és Steph!
Mehet? Egy, két, há'!
Bravó, lányok!
A fáklya jelzi, hogy minden zsák a helyén van.
Örültem, hogy Laurence jól van,
hogy Kola jól van,
de nagyon örültem, hogy nyertünk.
Kola, csináld végig!
Ez az, Kola!
Szép volt, csapattárs!
Ügyes! Kösz, hogy segítettetek. Kedves húzás volt. Bravó! Ez sokat jelent.
Elkeserítő volt ez a nap. Nyerhettünk volna.
Ne értsetek félre, szuper volt a két lány!
Gyorsak voltak,
de nekünk sok mindennel meg kellett küzdenünk, amivel nekik nem.
Gyerünk, Kola! A fáklyát!
Szép volt, Kola!
Laurence! Minden rendben?
- Most már… - Jól vagyok.
- Aggódtam érted. - Nem kell.
- Visszatért a színe. - Megleszek.
- Mi történt? - A tutaj alatt ragadtam.
- Ijesztő lehetett. - De szerencsére… Köszi.
- Megúsztam. - Ügyes voltál.
Ha mentőakcióra van szükség, Bear Grylls a legjobb ember rá. Igen.
A tutaj alatt ragadtam,
és rettegő öregember lett belőlem.
Badarság az egész.
Nem kellett volna így erőlködnöm.
Ez van. Ebből is tanultam.
Gratu! Mindent beleadtatok, összefogtatok, megcsináltátok, és segítettetek.
Laurence, sóoldatos infúziót kapsz.
Az árnyékban tartunk, lehűtünk és hidratálunk,
mert ti, srácok, hajnalban a Verembe mentek.
Éljen!
Megkönnyebbülhettek. Bravó, lányok! Ügyesek voltatok.
Úgy éreztem, ez csalás.
Nem volt fair a kihívás.
Mintha az én csapatom nehéz fokozaton játszott volna,
az ellenfél pedig könnyűn.
De megszületett az eredmény,
és hát ez van.
Az volt bennem: „Fejezd be a versenyt! Akkor nem kell szégyenkezned.”
Ez volt a célom, mert tudtam, hogy már vesztettünk.
Menjetek vissza a táborba, és pihenjetek! Holnap találkozunk.
- Légy jól! - Köszi.
Vigyázz magadra!
Csalódott vagyok.
Nem Laurence miatt. Ő megtett mindent.
De nem volt elég jó a csapatunk,
és ezért most nagy árat kell fizetnünk.
Mehetünk a Verembe.
Most veszélyes lenne odabent.
Az ám! Nagyok a hullámok.
Úgy látom, elég vad ma a tenger.
- Itt vannak! - Megjöttek!
Visszatértünk.
- Üdv újra! - Köszi.
Mielőtt beszámolnánk a kihívásról… Drámai volt a reggel.
Zanzásítva: ki kellett ugranunk egy száguldó motorcsónakból.
- Száguldott. - A vízbe.
- Hátrafelé. - Ne!
- Az bulis volt. - A tutajokhoz úsztunk.
Én összekevertem az úszást a fulladással.
Megesik az ilyesmi.
- Ne! - De.
Kifárasztottam magam, bepánikoltam,
a tutajba gabalyodtam,
és nem tudtam uralkodni az érzelmeimen,
így egyre nehezebben kaptam levegőt.
Szóval Laurence bajba került.
- Igen. - Kola magára maradt.
Mindenben?
Az egész kétszemélyes kihívást egyedül csinálta végig.
Azta, Kola!
Mert én, a puhány úgy vergődtem a parton, mint egy hal.
Azért fejtsük ezt ki!
Nagyon jó tervünk volt.
A partra jutottunk, és végeztünk.
Aztán megláttuk…
Láttuk őt a földön az oxigénmaszkban,
Kola pedig még a tengeren volt, ezért odamentünk segíteni.
Miután visszaértünk a táborba, Kola csendes volt. Szerintem úgy érezte…
Csalásnak nem nevezném,
de szerintem úgy érezte, kedvezőtlenül alakult számunkra a verseny.
Nagy tapsot Kolának, amiért egyedül csinálta végig!
- Nem, segítettünk. - Igen.
- Segítettünk neki. - A parton. Ne már!
Dühöngök.
Semmi se sikerült.
Nagyon defenzívek voltak,
pedig egy sor esemény történt,
mielőtt a végén segítettek volna.
Ne már!
Aztán azzal jönnek, hogy segítettek?
„Hát, Kolával jótékonykodni kellett.
Akkora balfék, hogy segítségre szorult,
miután mi végeztünk.”
Ez nem tetszik.
Elmondjuk, ki megy a Verembe?
Igen.
Mi! Bármily meglepő!
Azt azért elmondanám…
Ez csak az én nézőpontom. Túl őszinte vagyok.
De még ha az elején fel is tudtál volna mászni a tutajra,
a mi stratégiánk tiszta és katonás volt.
Látni, hogy Bear senkit sem kímél.
Még oxigénmaszkban is a Verembe kerülhetsz.
A beled is kidolgoztad, hogy a csapatodat mentsd.
- Kimerültél. - Egyedül csinálta.
Délután rendbe kell jönnöd. Holnap a legjobbat kell nyújtanod.
Gratulálok nektek.
Gratu! Egyszerűen csak pechetek volt.
Feszült volt a légkör, mikor visszatértünk.
Úgy éreztem, most nem ünnepelhetünk meg
senkit.
Örültünk annak, hogy nem megyünk a Verembe,
és keményen megdolgoztunk ezért,
de Kola úgy érezte, hogy ez nem fair, ami érthető is.
Csak nyugi, te nagyágyú!
- Dühít a dolog. - Nyugi!
Ez egy vicc. Egyedül szenvedtem végig.
- Megértelek. - Elkezdik: „Segítettünk.”
- Értem. - Kicsit segítettek húzni a tutajt.
- Ez idegesítő. - Az. Te nem voltál ott.
Jogosan dühít.
Nem voltál ott, mikor az óceánban voltam.
És nem is kértem, hogy segítsenek, érted?
Úgy érzem, a narancs csapat megjegyzései
arra irányultak,
hogy csökkentsék Kola érdemeit.
Mel azzal jött: „Segítettünk a csapatodnak.”
Ezzel nem segítettek Kolának.
Szerintem ez megsértette.
Szerintem kiakadt, mikor azt mondtátok, hogy segítettetek.
- De így volt. - Eddig oké.
Miért beszéljek vele? És ha megbántom?
Akkor legalább megpróbáltad.
- Jöttem vizslatni téged. - Vizslatni?
És hogy elmondjam…
nem szorultál segítségre.
Nem is segítettünk sokat, csak a legvégén.
- Igen. Segítettetek a végén. - Aha.
- Igen. - Szóval?
- Semmi baj. - Miért nem mosolyogsz?
Nagy hatást gyakorol, ha így viselkedsz.
A környezeted…
- Ja. - Ugye?
Igazad lehet.
- Akkor mondd… - Ügyesek voltatok.
Azzal ne törődj! Mondd el a véleményed!
- Jól vagyok, csak… - Nem akarunk ilyennek látni.
Ez így nem helyes.
Csak poénból szoktalak cinkelni.
Ma már szeretnék inkább pihenni. Nyugalomban.
Akkor nem viccelődhetek veled. Majd szólj, ha felhúzhatlak!
- Jó, hát… - Kérlek!
Mellel furcsa a kapcsolatom.
Egész jól kijövünk egymással,
de közben csesztetjük is egymást.
Valószínűleg azért, mert mintha a nővérem lenne.
Tudta, mikor és mivel bosszanthat fel.
Bár aztán elnézést kért a maga módján.
Szia!
Megjött az ideiglenes nejed. Tudom, mekkora Humor Herold vagy.
Poénkodsz a többiek előtt, de ez azért megrémített, nem?
Nagyon ijesztő volt, az biztos.
Azt hittem, szívrohamot kaptam. Tényleg.
Semmi se működött itt.
- Így éreztem. - Egek, ez olyan ijesztő!
Még mindig remegek egy kicsit, és könny gyűlik a szemembe.
- Jaj! - Mindenki…
Gyere ide!
Csak cinkeljük egymást. Semmi komoly.
- Persze. - Fura.
Mikor Bear megragadott…
Lehet, hogy elsírom magam.
De akkor kezdtem lenyugodni.
Úgy érzem, egy nagy tragédiát kerültünk el.
- Igen. - Érted?
Őszintén, rossz vége is lehetett volna.
Ez azért durva élmény volt.
Közel jártam a halálhoz.
Mintha leteremtett volna a nyilvánvalóan öreg testem.
Úgy érzem, kudarcot vallottam e téren.
Igen, elbuktam.
Az egyik sportoló barátomnak vizualizációs edzője van,
aki elképzelteti a barátommal az egész versenyt és a győzelmet.
Nekem nem volt ilyenem.
Tizenöt évesen fedeztek fel.
Utána elég hamar megnyertem a wimbledoni bajnokságot.
- Aha. - Nagyon különleges nap volt.
De végig buborékban éltem.
Milyen lelkiállapotot váltott ki a győzelmi sorozat?
Olyan fiatalon.
Mit gondoltál akkor?
A legnagyobb kihívást az utóhatás jelentette.
- Gondolj Taylor Swiftre! - Oké.
Amit ő most él meg.
Akkoriban Németországban mindennap bekerültem a hírekbe.
Hogy mit eszek, hová megyek, kivel ebédelek.
Még a szüleim is megijedtek tőle.
Értem.
Már nem látni, de egész erős voltam.
- Magasabb is. - Hogy érted? Összementél?
Igen, úgy 193 centi magas voltam.
Most meg 185.
A csípő-, térd- és bokaműtétek miatt alacsonyabb lettem.
- Értem. - Úgy nyolc centivel.
Nagy árat kellett fizetnem.
De felépítetted a hírneved.
Ezt nem lehet nem látni. Beszélnek is róla,
és ez csodálatos.
Az óceánt nézve arra gondoltam: „Mi számít igazán az életben?”
És itt pláne nyomasztó ez,
mert mi mást lehet itt tenni az agyaláson kívül?
- Aha. - Érted?
És ha meghallgatunk másokat,
érdekes életfelfogásokkal találkozunk,
és szinte már sok is ez, mert eddig sosem figyeltem ennyit.
Én sem.
Sokszor szóhoz se jutok.
Csak hallgatok. Őszintén, nekem még alakul a saját életszemléletem.
- Nekem is. - Amúgy sokat szoktam beszélni.
- De nem figyelek. - Dettó.
És ez egy óriási tanulság, még ha holnap haza is kell mennem a Verem után.
Persze nem szeretnék elmenni.
Nem állok rá készen.
Azt hiszem, rájöttem, miért vagyok itt. Hogy tanuljak másoktól.
A többiek nyíltabbak, magabiztosabbak,
én meg sokszor csak hallgatom őket.
Ez hiányzott nekem, hogy igazán feldolgozhassam a dolgokat.
Rengeteg fájdalmat és traumát cipelek magammal.
Sokszor, mikor nem hallgatok másokra,
talán hibázok is,
és ha belegondolok, hogy a holnapi Verem miatt
talán nem tudom folytatni ezt az utat,
az kicsit megrémít.
Nem tudok kottát olvasni, de gyorsan írok rapet.
Én is. A „Wannabe” a slozin készült.
- Ti írtátok a számaitokat? - Azt a rapet igen.
- Komoly? - Abszolút.
Ivor Novello-díjat is kaptunk.
Ne már!
- Így volt. - Elég!
- Ne becsüld alá a Spice Girlst! - Így volt.
- Szerinted nem kaptunk díjat… - Tudom, hogy kaptatok. Vicceltem.
- Az összes számot ti írtátok? - Együtt.
- Az összeset? - A „Mamát” külön írtuk.
Az én részem bocsánatkérés volt anyától.
És a „zig-a-zig-ah” mit jelent?
Azt sose fogod megtudni.
- Tudom, mit jelent. - Csak azt hiszed, hogy tudod.
Mindenkinek mást jelent.
Na tessék!
A Spice Girls az életem. Ez a kedvenc témám.
Nem akarok dicsekedni nekik a Spice Girlsszel.
Finoman kell beszélnem a dologról.
Nem úgy, hogy „ezt csináltam, azt csináltam.”
Én nem ilyen vagyok, de ez az életem,
és büszke Spice Girl vagyok.
Naná.
Csupán öt Spice Girl van a világon, és én vagyok az egyikük.
Ami ma történt…
Nagyot csalódtam magamban.
Szembenéztél az ismeretlennel, és megbirkóztál vele.
- Bármire képes vagy. - Köszi. Te is.
- Köszönöm. - Abszolút.
És sok sikert holnapra!
Mindketten megvívjuk a saját csatánkat.
Csak egy órát kell kibírnunk.
Ha egy órán át nem kapnak el,
az nagy szó lenne.
- Hogy ment? - Szerintem jól.
- Oké. - Jó!
- Mintha könnyebben járnál. - Igen.
Érzem, de már nem fáj annyira.
- Nem hagyom, hogy megállítson. - Remek!
MRI-t csináltak rajtam.
Még nem láttam az eredményt, szóval…
- Nyugodtabbnak tűnsz. - Könnyedebbnek.
Igen.
- Eltitkoltad a fájdalmadat. - Igen.
Emeljünk poharunkat Boris királyra!
A király visszatért!
Talán ez az utolsó éjszakánk itt.
Ez igaz.
- Élj a pillanatnak! - Igen, a mának!
Ennyit tehetsz az életben.
A holnap még nincs, a múlt meg már elmúlt.
Csak a most létezik.
- Felkészülten megyünk be. - Ja.
Lesz, ami lesz.
Büszkék lesznek rád a gyerekeid.
Ja. Dzsungel anyu.
Rengeteg bogár volt itt.
- Kisöpörtem őket. - Köszi.
Remélhetőleg az összeset.
Ez van, igaz?
Nem voltam még olyan helyzetben, ami ennyire megerőltető volt, mint a mai.
Vicces, de felkészültnek érzem magam arra, hogy megbirkózzak a Veremmel.
Csak betakarom a lábad, Laurence.
Igen kellemetlen és ijesztő élmény volt,
de tudom, hogy a Verem nem lesz olyan félelmetes, mint ami ma történt.
- Adj bele mindent! - Úgy lesz.
És ne menj pisilni!
Se pisilni, se kakilni.
Jól aludtál?
Hajnali kettő óta fent vagyok.
Túl meleg volt. Leizzadtam.
- Nem a feladat miatt izgulsz? - Nem.
- Velem előfordul. - Aha.
Aggaszt, hogy ebben úgy nézek ki, mintha a riói karneválra mennék.
Puccos, az tuti.
Hahó!
- Itt vagyok. - Elég!
Mit gondoltok?
Laurence tapasztalt. Már járt a Veremben.
Én Unának szurkolok.
Remélem, ő visszajön ide.
Imádom Dannyt és Kolát, de örülök, ha hazamennek.
Ez komoly?
Szeretlek titeket, de ez egy verseny.
Meglepett, hogy ezt mondta,
mert azért ez még korai, és imádni való a srác.
De most megtudtam, hogy Big Zuuban nagy a versenyszellem.
Danny, azt mondta, örülne, ha te mennél haza, vagy Kola.
Nagy konkurenciát jelentetek.
Szerinte egy nő nem lehet olyan erős.
Ezt nem mondtam.
Mikor mondtam ilyet?
- Ezt sugalltad vele. - Na és Laurence?
- Csak vicceltem! - És Laurence?
- Bár nem igazán. - Nagyon vicces.
- Őszinte vagyok. - Én is. Ezért mondtam.
Azt, hogy nem bánná, főleg ha te mennél, Danny.
- Igen. - Csak viccelek.
Mel rálép mások tyúkszemére,
aztán azzal jön, hogy csak viccelt,
de semmit se lehet visszaszívni.
Amint kimondtad,
gondolnod kell arra, hogyan érint másokat.
Jó, hogy mindenkinek van véleménye.
De talán nem kellett volna ezt mondani a fiúknak,
mielőtt elmentek kihívást teljesíteni.
- Nem? - Én is ezt mondtam.
Szerintem nem stimmel ez a taktika.
Engem nagyon felhúzna.
Kicsit erősnek éreztem,
és azt gondoltam, nem igaz, hogy csak viccelt.
A celebek nehéz napokat éltek meg.
Fent jártak a Borotva-szakadékban, a tengerbe dobták őket,
és Laurence levegőhöz jutott egy bikinis orvosnak hála. Mázlista!
Most pedig négy ember halad a Verem felé.
Hahó! Gyertek csak!
Gyerünk, srácok!
- Szia, Holly! - Jól vagy?
- Igen. - Csak meleg van.
Nagyon meleg.
Ti nyugodtnak látszotok.
- Ti meg ijesztőek vagytok. - Igen.
- És ijedtek. - Lefogadom.
Kola, Laurence, Una és Danny,
ti hamarosan a Verembe kerültök.
El kell kerülnötök Bear-t, vagy ki kell jutnotok a Veremből.
Egy órát lesztek bent.
Három kijárat van.
Mindegyik egyszemélyes.
És nem csak Bear-re kell ügyelnetek.
Figyeljetek a csapdákra!
Ha valakit elkap Bear, vagy csapdába esik, azt a kiesés veszélye fenyegeti.
Egyikőtök ma hazamegy.
Sok szerencsét kívánok.
Induljatok a Verembe!
- Gyerünk! - Sok sikert.
- Hajrá! - Sok szerencsét!
- Sok sikert! - Rajta!
- Óvatosan! Főleg te, Laurence! - Hajrá!
Tegnap rosszul alakult a szitu, de nem miattam.
Nem vagyok lúzer.
Bear, ha megtalálsz, nagyon oda kell tenned magad,
mert seperc alatt ki fogok jutni.
Semmi kedvem hazamenni.
A végsőkig szeretnék hajtani,
hát küzdeni fogok az életemért.
Várom, hogy bekerüljek, és ki is jussak.
Sportolóként nem gondolkodhat a lehetőségeken az ember.
Amikor elérkezik az idő, én készen állok majd.
Szembenéztem a halállal, de nem nyugszom bele a vereségbe.
Az öreg oroszlánra mindig figyelni kell,
és jobb, ha a kölykök vigyáznak vele.
Oké.
Itt vagyunk.
Ezek ösvények?
Lehet.
Miért én mondjam meg? Nézzenek oda!
Hihetetlen fizikai előnyötök van a szobanövényes öreggel szemben.
Te eszes vagy, pajtás.
Hogy kijussanak a Veremből,
a vermes versenyzőknek szerszámra lesz szükségük.
Hogy milyenre, és hogy hol találják azt,
a kijáratnál tudhatják meg.
Tudjátok, merre fogtok menni?
Ezt ne osszuk meg egymással! Miért?
Néhány szerszámra Bear ezúttal időzített csapdát szerelt.
Bajba kerülnek, ha élesítik a csapdát.
Menjünk! Dolgunk van.
Másodszorra vagyok a Veremben, és úgy érzem, azért van itt előnyöm.
A többiek fiatalok, életerősek, és tele vannak energiával,
de nagyon nyugtalanok.
Tudassuk velük, hogy a vadászat elkezdődött!
Elkezdődött. Oké.
Egek! Szerintem ezt meg kell kerülnöm.
Van olyan rémálmom, amiben üldöznek,
szóval ki kell jutnom a Veremből.
Úgy tervezem, hogy a kerítés alatt menekülök ki.
Laurence már megpróbálkozott vele, de én talán ügyesebb leszek.
Hol vagyok? Merre mentek?
A kerítést választottam.
Kicsit feszült vagyok, aggódom. Nem akarom, hogy elkapjanak.
Letértem az ösvényről, és kicsit eltévedtem.
Gondoltam, hogy ez lesz.
A tegnapi nap nem terv szerint alakult. De ezt el kell felejtenem,
hogy azzal foglalkozzak, ami most van.
Bear már vadászik.
A kerítéskijáratot persze már ismerem,
de azt is tudom, milyen meredek emelkedő vezet hozzá.
A terepjárót célzom be.
KIJÁRAT 352 MÉTERRE
Van egy előnyöm: meg tudom találni az utat anélkül,
hogy rohannom kéne.
Itt le kell ereszkednünk.
A Verem közepe felé tartok,
mert ott jó eséllyel kiszúrhatok másokat.
Keresek egy kedvező helyet,
talán lentebb a folyónál, aztán türelmesen várok.
Oké. Szétválik itt az ösvény.
Igen, jobbra tartunk.
Ez sokkal keményebb lesz, mint 80 perc rögbi.
Minél előbb a kijárathoz kell jutnom.
KIJÁRAT 246 MÉTERRE
A létrakijárat felé tartok,
de ha nem jutok el odáig, tudok váltani.
KIJÁRAT
Csípem Costa Ricát, a dzsungeleket,
és imádok tanulni Bear-től.
Nem örülnék, ha ennyi lenne. Végig itt szeretnék maradni.
Ez az egyik drótakadály volt.
Gyorsan haladnak.
- Jaj már, Danny! - Megint egy.
Óvatlan, és közelinek hangzik.
Menjünk!
BEAR 53 MÉTERRE
Várj! Bukj le! Ki az?
Kola.
Majdnem belerohantunk Kolába.
Rendben.
Próbálok elébe kerülni ezen az oldalon.
Gyerünk!
Ki az?
Elszánt a tekintete.
Nem akarja, hogy elkapják.
Nehéz préda lesz,
de szeretem a kihívásokat.
Elkapjuk.
Mennyi esélyük lehet?
Szerintem Laurence-nek nem lesz könnyű dolga.
A tegnapiak után nem tudom, mennyi erő maradt benne.
- Érthető. - De ő már volt bent.
- Hatalmas előnye van. - Igen.
Una végig nagyon aggódott.
Lehet, nem pörög fel annyira, mint tudna.
Szerintem ott motoszkál Unában,
hogy bizonyítani akarja magának: elég erős, és képes végigcsinálni.
Ég benne a tűz.
Kola hihetetlenül hajtja magát.
Danny meg egy csomó rögbicsapatnál volt kapitány.
Igen.
Nem tudom, Danny olyan erős-e fejben, mint hiszed.
Rég volt játékban,
és most nagyon nyugodtan áll a dolgokhoz,
szinte már eggyé vált a természettel.
De ez nem mindig jó. Néha rá kell kapcsolni.
Elértem a zöldet.
Szerintem errefelé kell lennie.
A kerítést kerestem, de eltévedtem. Fogalmam se volt, merre vagyok.
Siess!
Megláttam egy baltát.
Ez lesz az.
Nem tudtam, kelleni fog-e, de magammal vittem.
Unának el kell jutnia a kerítéskijárathoz,
hogy megtudja, milyen szerszámra lesz szüksége.
KIJÁRAT
Igen, ez az!
Pontosan ide akartam eljutni. A létrához.
Pöpec.
Itt a térkép.
Pótolnom kell a létra hiányzó fokait.
A létrakijárathoz Dannynek három hiányzó fokot kell megtalálnia
a Kajmán-medence közelében.
Oké. Szép munka!
Ott a kocsi.
Jól van.
Oké.
Fel kell tennem a kereket,
de ahhoz, hogy ezt megtehessem,
találnom kell négy anyát.
Iszonyú messze vannak.
ANYÁK 637 MÉTERRE
Hogy kijusson a járművel,
Laurence-nek fel kell szerelnie a kereket,
de az anyacsavarok több mint fél kilométerre vannak.
Igyekszem meglapulni,
mert magasra megyünk,
és nem akarom, hogy kirajzolódjon a sziluettem.
Ha ez a nyugdíjasok Verme lenne, simán bírnám a versenyt.
De nem az.
Alighanem a három legfittebb versenyző az ellenfelem
a táborból.
Jaj, ne! Más is van itt.
Ott van Una.
Hogy vagy?
Passz.
- Nem találok valamit. - Mit keresel?
- A kerítést? - Igen.
Ott. A hegy tetején.
- Arra? - Igen.
Kicsit bűzlik, bocsi.
- Köszönöm. - Nem gond…
Légy óvatos!
Köszönöm.
Ott a kerítés.
Ez kell nekem.
Hogy kiássam magam.
Megtaláltam a kijáratot.
Ki kell ásnom magam alatta,
szóval a balta csali volt. Ásó kell ide.
A leggyorsabb út a kerítésen át,
ha utat vágnak alatta egy ásóval, de az a Verem túloldalán van,
és Unának őrizetlenül kéne hagynia a kijáratot érte.
Laurence megmutatta, merre van a kijárat.
Meg fogom védeni.
Ha Laurence visszajön, nem engedem át őt.
Itt fogok feküdni, ha az övé a kijárat.
Folytatni akarom.
A baltával fogok ásni, meg a kezemmel.
Nem adom fel, ha már eddig eljutottam.
Nem szeretném, ha Bear elkapna.
Nem akarok hazamenni. Az életemért ások.
- Vegyük négyüket! - Igen?
Ki a legkeményebb versenytárs?
- Szerintem Una. - Értem.
Una vad, mint Lara Croft.
- Danny kevésbé félelmetes. - Igaz.
- Kola? - Őt nem ismerem eléggé.
Semmit sem oszt meg másokkal a játék kapcsán.
Kola komolyan veszi a játékot.
- Igen. - Viccelődik, meg minden.
- De nem, ő nyerni akar. - Igen.
Kola és Danny is szép fizikai teljesítményekre képes.
Szerintem ők a legdurvább versenytársak,
mert nagyon erősek.
Találtam egy jó helyet, ahol várhatok.
Végig követtem Kolát a Veremben,
de most elvesztettem.
Az a jó, hogy a fák közül jobban lehet látni.
Úgy 100 méterről is ki tudom szúrni őket.
Oké, ott van Kola.
Az egyik csapdám felé tart,
szóval várok, mi lesz.
Mi ez?
Kötél és háló.
Sok kötél van errefelé.
Ez nem nyom, hanem csapda, igaz?
Az. Én itt vagyok, szóval arra kell mennem.
Kizárt, hogy hozzáérjek!
Szép munka, Kola!
Észrevette. Felnézett.
Sokan fel se néznek a dzsungelben.
A lábukat nézik, mert félnek a kígyóktól.
Nem mindenki kapcsol, hogy fel kéne néznie.
Oké, nyugi!
Kola nagyon éber,
szinte lehetetlen közel kerülnöm hozzá,
szóval kivárok, és tartalékolom az energiámat.
Ez egy jó hely ahhoz,
hogy kötélpályát állítsak fel,
és ha valaki közel merészkedik, meglepetésszerűen rátámadok.
Haver! Kikészült a lábam.
Elfáradtam.
Tartalékolnom kell az erőmet.
FOKOK 149 MÉTERRE
Ez más, mint a rögbi, mert folyamatosan hőség van,
más a terep, és új képességeket kell elsajátítani.
Nehezen ment a térképolvasás.
Durva ez a környezet.
Keményebb, mint amilyennek tűnik.
KIJÁRAT - UNA
Ez sokkal rosszabb, mint vártam.
Fáradt vagyok, és elviselhetetlen a hőség.
Pánikolok.
Nem megyek el, védem a kijáratomat.
Majd a sziklához futok Bear elől.
Nehéz, mert nem látok hátrafelé.
Mihez kezdjek?
Mi legyen? Alig kapok levegőt,
mert kifulladtam.
Nagyon kimerültem, nem fogom ezt bírni.
Szerintem egy dobozban lehetnek a csavarok.
Remélem, nem csavarodom be, mire megtalálom őket.
Hallom, hogy közeledik még valaki az úton.
Laurence.
A fő ösvényen halad.
Itt jön.
Ha az ember fáradt, a legkönnyebb utat választja.
Biztos nem tér le erről az ösvényről,
úgyhogy itt fogom elkapni.
Eléggé aggódom.
Ez Bear terepe.
Érzem a jelenlétét.
Laurence elvileg pont mögöttem van.
Nem vett észre. Ez jó.
Távcső.
Az nem is az enyém.
Felnéztem, és megláttam Bear-t.
Földbe gyökerezett a lábam.
Ne mozdulj, Laurence!
Oké. Egy megvan.
Elsőként. Megint.
ELKAPTÁK
Fogalmam se volt, hogy fent lesz.
Ledermedt.
Az adrenalin ezt okozhatja, ha valaki fél…
Cselekednie kellett volna. Ennyi.
Elmenekülhetett volna, volt rá ideje.
De ledermedt, és vége lett.
Megint elkapott a Veremben. Büszke legyek, vagy szégyelljem magam?
Bear kezében van a sorsom.
- Egy megvan. - Egy.
- Valakit elkaptak.
- Egyet. - Egek!
Csak figyelni kell.
Jól van.
Hangokat hallok abból az irányból.
FOKOK 16 MÉTERRE BEAR 25 MÉTERRE
A Verem északi felén fogok keresgélni.
Lássuk!
Megvan.
Dannynek meg kell szereznie a hiányzó fokokat a kijutáshoz.
3 LÉTRAFOK
30 MÁSODPERC
De Bear időzített csapdába tette őket.
Kikötözzem?
Ketyeg az óra.
Mennyi időm van még?
Hékás!
Hallottad?
Aktiválódott az egyik csapda.
Túl sokat molyoltam.
Elkaptunk valakit.
ELKAPTÁK
Ez komoly volt.
Mindent beleadtam.
Remélem, lesz még esélyem bizonyítani, hogy itt a helyem.
- Elkaptak valakit. - Talán az egyik srácot egy csapdával.
Kettő megvan, kettő maradt.
Fürgének kell lennem.
Tudom, hogy van ott fent egy kijárat.
Szerintem közelítsük meg!
Meglátjuk, használni akarja-e valaki. Gyerünk!
Ez egy rémálom. Kimerültem.
Elfáradtam. Úgy érzem, mindjárt elájulok.
Rémisztő érzés volt, és nem volt energiám. Nem tudtam, mit tegyek.
Zakatolt a szívem.
Tudtam, hogy Bear mögém settenkedhet.
KIJÁRAT - UNA BEAR 173 MÉTERRE
Fiatalon az volt a legnagyobb félelmem, hogy üldöznek.
Most valóra vált a rémálmom.
Nem megy.
BEAR 131 MÉTERRE
Szinte láttam és hallottam a gyerekeimet: „Ne add fel, anyu!”
Szóval valaki kijutott.
Sosem volt még ilyen nehéz dolgom. Mintha a saját síromat ástam volna.
Istenem!
Te jó ég!
Kitartó voltam, és kijutottam.
Ez a legjobb érzés a világon. Komolyan.
BEAR - KOLA KIJÁRAT
Már csak egy ember maradt.
Zavar, hogy nem tudom, mennyi az idő.
Ez gyakorlatilag egy kolosszális macska-egér játék.
És tapasztalatom szerint a macska mindig győz.
Nagyon nehéz látni.
A magasból talán észre tudom venni a mozgást.
Közeleg a vége.
Hol vagy?
Oké, megvan.
Fáradtnak tűnt.
Nincs terve, nem tudja, merre tart,
csak hogy a sarkában vagyok.
Bear nem szórakozik, amikor elszabadul.
Nem kaphat el ma.
Nem mehetek úgy vissza, hogy látni rajtam: elkapott.
Követ. Érzem, hogy itt van.
Gyors.
Ez gáz. Mintha nyúl lennék.
Ott van Kola.
- Egek! - Elkapom.
Nyomás!
A feliratot fordította: Kanizsai László