‫נחשו מה?‬
‫קולה, מל בי, סטף, אנחנו צריכים להתכונן.‬
‫אוי, אלוהים!‬ ‫-לכו תלבשו בגדי ים,‬
‫הגורל שלנו מחכה לנו.‬
‫טוב, מל, אנחנו מסוגלות לעשות את זה.‬ ‫-כן, אנחנו מסוגלות לעשות הכול.‬
‫אני לא חושבת שזה הוגן שהבנים‬ ‫מתחרים מול הבנות…‬
‫- מל בי -‬
‫אבל… בוי פאוור, גירל פאוור.‬
‫אני יודע.‬
‫אני חושב שרק מישהו‬ ‫שהוא טיפש לא יהיה בלחץ לפני אתגר.‬
‫- לורנס -‬
‫לפי איך שזה נשמע, זה עלול להיות אתגר‬ ‫מסובך במיוחד וגם מסוכן במיוחד,‬
‫אבל כולנו גם מאוד מודעים‬ ‫לכך שאנחנו כאן כדי לעשות משהו,‬
‫שזה להוכיח את עצמנו… כן, גם לבר,‬
‫אבל בעצם להוכיח את עצמנו לעצמנו.‬
‫טוב, בואו נעשה את זה.‬
‫אתה נראה כמו לוחם קומנדו.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו מאמינים בך.‬
‫אה, כן, אני מאמין בעצמי.‬
‫ובלורנס לא?‬
‫כן, אחי, גם בלורנס.‬
‫אז אני אבין מה אנחנו צריכות לעשות…‬
‫כן.‬ ‫-ואז נעשה את זה.‬
‫זאת תוכנית ממש טובה, סטף.‬ ‫-זאת האסטרטגיה שלי.‬
‫מה דעתך? חשבתי עליה כל הלילה.‬
‫קדימה, בואו נלך.‬ ‫-תשמרו על עצמכם.‬
‫אני מאמינה בכם. בהצלחה, חברים!‬
‫בהצלחה לשתי הקבוצות.‬ ‫-ביי!‬
‫תיהנו!‬ ‫-מכאן.‬
‫תיהנו מזה!‬ ‫-אני לא עוברת דרך זה.‬
‫אז תלכי משם.‬ ‫-הם דוקרים.‬
‫לכי מסביב ל… אלוהים.‬
‫ככה אני אגש לאתגר הזה, אני אסתער ישר עליו.‬
‫נראה לי שזה יהיה אתגר די קשה.‬
‫הגישה של לורנס כלפי האתגר‬ ‫קצת מדאיגה אותי, אני לא אשקר.‬
‫בהתחלה לורנס משדר אנרגייה לקונית, אבל…‬ ‫-תוכל להסביר לי מה זה לקונית?‬
‫לקונית זה, "אוי, מותק,‬ ‫אני לוקח הכול בקלות".‬
‫מעין נינוחות כזאת.‬ ‫-"אני אהיה בסדר."‬
‫מעין נינוחות כזאת ומשהו קצת אנטי-הרואי.‬ ‫-כן.‬
‫מישהו שלא רוצה לשדר אנרגייה הרואית,‬
‫אלא במקום זה לאמץ מעין…‬ ‫אנרגייה של מישהו שנכשל בצורה מצחיקה.‬
‫אבל אני חושב שככה לורנס‬ ‫פשוט שומר את ההרואיות שלו לאתגר עצמו.‬
‫איך אתה מרגיש, בי,‬ ‫בקשר לזה שאתה לא יכול להשתתף?‬
‫כי זה שונה הרי…‬ ‫-נורא.‬
‫אני מרגיש נבוך מזה שנפצעתי בברך,‬
‫אני מרגיש… לא, זה נורא.‬ ‫אני אוהב להשתתף בתחרויות.‬
‫אני אוהב להילחם‬ ‫בדובים (בר) ובנחשים ובתנינים.‬
‫אתם מבינים?‬ ‫-כן.‬
‫הוא ילך מכות עם בר כשהוא ייכנס לשם!‬
‫הוא… התנין יתקרב אליו,‬
‫ואז התנין יברח ממנו.‬ ‫זה מה שיקרה. הוא לא יצליח לנצח את בוריס.‬
‫- המרדף עם בר גרילס -‬
‫אונה ודני כבר נבחרו להישלח‬ ‫למאורה של בר לאחר שהפסידו באתגר שלהם,‬
‫ועכשיו שתי קבוצות עומדות להילחם זו מול זו‬ ‫בתוך הים באתגר השני שלנו, "רפסודות הצלה".‬
‫אלה יהיו מל וסטף שיתחרו מול קולה ולורנס.‬
‫ובר החליט לזרוק אותם ישר למים, תרתי משמע.‬
‫הבאנו את שתי הקבוצות לכאן, לחוף פנדורה,‬ ‫כדי שיבצעו את האתגר שלנו להיום,‬
‫אתגר שיבחן את הסיבולת שלהם, המהירות שלהם,‬ ‫וכמובן גם יכולת שיתוף הפעולה שלהם,‬
‫וכל זה כשהם נמצאים‬ ‫במרחק של 100 מטר מהחוף הבטוח,‬
‫בתוך ים שורץ כרישים.‬
‫הנה הם באים.‬
‫למי שמנסה לשרוד בים,‬
‫העדיפות הראשונה תמיד תהיה להגיע ליבשה.‬
‫הים הוא כנראה הסביבה שהכי קשה לשרוד בה.‬
‫אז האתגר הבא ייפתח בזה.‬
‫אני עומד לזרוק אתכם מהסירה הזאת.‬
‫באתגר הזה,‬
‫בר פיזר כמה וכמה שקי אספקה‬ ‫על גבי שתי רפסודות הצלה ובקרבתן.‬
‫כל קבוצה תצטרך לאסוף את שקי האספקה שלה,‬ ‫לשחרר את העוגן של הרפסודה שלה,‬
‫ולמשוך את הרפסודה שלה, ביחד עם השקים,‬ ‫בחזרה אל החוף כמה שיותר מהר.‬
‫לאחר מכן הקבוצות יצטרכו‬ ‫להניח את שקי האספקה באזור המיועד לכך‬
‫ולירות את הזיקוק שלהן.‬
‫חלק גדול מאוד מהיכולת שלנו לשרוד‬ ‫וממה שצריך כדי להצליח במאורה של בר‬
‫זה היגיון בריא.‬
‫וזה מה שאני רוצה לראות.‬
‫האם תצליחו להשתמש‬ ‫בהיגיון בריא ברגע שיופעל עליכם קצת לחץ?‬
‫כי בטבע, להחלטות קטנות,‬
‫יש השלכות עצומות.‬
‫ובסופו של דבר, זה העיקר באתגר הזה.‬
‫לקבל החלטות טובות‬
‫שישפרו באופן קיצוני את הסיכוי שלכם לשרוד.‬
‫את תשחי לרפסודה,‬ ‫תגיעי לחוף ותתחילי למשוך אותה אליו.‬
‫אם זה טיפה קשה, תשחי אליי,‬ ‫נאסוף את שאר הדברים, ונמשוך אותה ביחד.‬
‫כן.‬
‫סטף התנהגה כאילו שהיא בצבא.‬
‫"זה מה שאנחנו נעשה, זה מה שאת תעשי."‬
‫ואני יודעת לעקוב אחר הוראות,‬ ‫תאמינו או לא, אבל אותי זה מאוד מפחיד.‬
‫אבל אם אני יכולה להימנע‬ ‫מלהיכנס למאורה של בר, אני אעשה את זה.‬
‫יש לי דפיקות לב.‬ ‫-אני יודעת, אנחנו נסתדר עם זה.‬
‫שמתי לב ששתי הבחורות מהצפון‬ ‫ממש מסתדרות אחת עם השנייה.‬
‫כן.‬ ‫-כאילו, ממש נוצר ביניהן חיבור.‬
‫הן ממש מבינות אחת את השנייה.‬
‫אני רק יודע‬ ‫שמל לא רוצה לחזור למאורה של בר.‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫וכשהיא יצאה עם השיער ככה,‬ ‫היה ברור שהיא תיתן פייט.‬
‫כן.‬
‫קולה ולורנס לעומת זאת‬ ‫הם מאוד שונים זה מזה.‬
‫הם לא מאותו רקע.‬ ‫-הם לא מאותו רקע.‬
‫הם לא מאותו דור.‬ ‫-כן.‬
‫לדעתי זה יכול להשפיע ברגעי משבר,‬ ‫שבהם אתה צריך ממש להיעזר בשותף שלך.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אני אשחה ישר לרפסודה ואשחרר את העוגן,‬
‫אתה תביא אליי את השקים,‬ ‫אבל אז תשחה ישר לחוף.‬
‫קולה ואני די קרובים בעצם.‬ ‫כבר היינו באותה קבוצה פעם.‬
‫אני מקווה שהכישורים הפיזיים שלו יעזרו לנו.‬ ‫אנחנו מספיק בטוחים בעצמנו כדי לנצח.‬
‫ואז שנינו ניקח אותם לריבוע הזה שעל החוף.‬
‫לי וללורנס ילך מעולה.‬ ‫אנחנו נשתף פעולה יפה.‬
‫אני לא רוצה להיכנס למאורה של בר,‬ ‫הוא כבר היה שם והוא מת מפחד מזה,‬
‫אז אנחנו נעשה‬ ‫כל מה שאפשר כדי לא להגיע לשם.‬
‫אוקיי, אתם צריכים להיכנס לעמדות שלכם‬ ‫ולהחזיק את מוט המתכת הזה.‬
‫תהיו מוכנים.‬
‫אוקיי, קדימה.‬
‫קדימה. קדימה.‬
‫קדימה.‬ ‫-סטף, מל, קולה ולורנס במים.‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫הגישה שלי באתגר הזה‬ ‫היא ממש כל הזמן לומר לעצמי,‬
‫"תגיע לרפסודה כמה שיותר מהר."‬
‫זה יהיה השלב שבו אני אוכל להישען‬ ‫על כישורי ההישרדות שלי.‬
‫לא נראה לי שהם ידעו מה מצפה להם.‬
‫זה היה ממש קשה.‬
‫אני וסטף היינו פשוט…‬
‫וזה לא הפסיק.‬
‫אז אפשר לראות‬ ‫שהקבוצה הכתומה התחילה ברגל ימין.‬
‫מל נכנסה לתוך הרפסודה שלה,‬ ‫אז כנראה שסטף אוספת את השקים.‬
‫איפה העוגן?‬
‫בקבוצה השחורה, אני‬ ‫רואה שלורנס בדרך לרפסודה.‬
‫טוב, עכשיו הם צריכים לאסוף את השקים.‬
‫הם במרחק של בערך 100 מטר מהחוף,‬ ‫והם צריכים לשחרר את כל השקים.‬
‫הטקטיקה שלי היא‬ ‫לא להיכנס לפניקה, אלא להיות שיטתי.‬
‫- קולה -‬
‫אין זמן לנוח. זה הזמן לתת פייט.‬
‫היה רגע שבו שמתי לב שמל כבר בתוך הרפסודה,‬
‫והסתכלתי אחורה, וראיתי‬ ‫שלורנס פשוט מסתבך, ואמרתי לעצמי,‬
‫"אוי, אלוהים."‬
‫ידעתי שעשינו טעות רצינית.‬
‫זרקתי את עצמי שוב ושוב על הרפסודה‬ ‫בניסיון לטפס עליה. זה פשוט לא היה כזה קל.‬
‫פתאום, המנגנון ההישרדותי שלי התחיל לפעול.‬
‫אני לא נושם.‬
‫טוב, נראה לי שלורנס מתקשה.‬
‫הצילו!‬
‫עושה רושם שלורנס צריך עזרה.‬
‫אני לא נושם!‬
‫טוב, תחזיק מעמד.‬
‫אני לא נושם!‬
‫אוי, אלוהים, לורנס.‬
‫תקשיב, אני אקרא לסירה שתבוא, אוקיי?‬
‫נראה לי שיש לנו בעיה.‬
‫אני לא נושם. בבקשה!‬
‫לא לקחתי בחשבון את זה‬ ‫שיהיה כל כך קשה להיכנס לרפסודה.‬
‫בדיעבד, אני הייתי צריך‬ ‫להיות זה ששוחה לרפסודה כי אני יותר בכושר.‬
‫אני מחזיק אותך. אני מחזיק אותך ממש חזק.‬
‫אוי, אני לא נושם!‬
‫טוב, אני מעלה אותך לקרש הזה.‬
‫אוקיי, לורנס.‬
‫אוקיי, אנחנו ניקח אותך לחוף.‬
‫אתה בסדר.‬ ‫-אני מצטער, קולה.‬
‫אז חברי צוות הבטיחות חילצו את לורנס.‬
‫אני חושבת שיכול להיות‬ ‫שזה אומר שהוא יצא מהמשחק.‬
‫יש לי ממש לחץ בחזה.‬
‫אוקיי, אתה יכול ללכת?‬
‫היי, חבר.‬ ‫-אני לא נושם. סליחה.‬
‫תחזור למים.‬
‫אוקיי, תנשום עמוק.‬
‫אני לא מצליח לקבל מספיק חמצן.‬ ‫-כן, זה בסדר.‬
‫אולי תישען על…‬ ‫-אפשר להוריד את זה?‬
‫זה בסדר.‬
‫לא יכולתי לנשום. זה באמת היה מפחיד.‬ ‫באמת חשבתי שאני עובר התקף לב.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫זה בסדר.‬
‫פשוט תנשום עמוק.‬
‫טוב, קולה, הקבוצה שלך איבדה מתמודד.‬
‫זה פשוט משהו שקורה לפעמים, כן?‬
‫אני מקווה שלורנס בסדר,‬
‫אבל קרה הדבר הכי גרוע שהיה יכול לקרות‬ ‫והפכתי לקבוצה של איש אחד.‬
‫תתרכז במשימה.‬
‫וכשנמצאים בתוך הים, זאת משימה בלתי אפשרית.‬
‫אז הייתי מאוד מתוסכל.‬
‫סטף אספה הרבה שקי אספקה,‬
‫והיא גוררת את כולם לפה.‬
‫היו רגעים שבהם הדופק שלי…‬ ‫ממש הרגשתי את הלב שלי דופק,‬
‫אבל בזכות זה שבר תפס אותי פעמיים‬
‫יש לי יותר ידע…‬
‫- סטף -‬
‫וידע זה כוח.‬
‫מל מושכת את הרפסודה.‬
‫קדימה, בנות!‬
‫קולה, אתה בסדר?‬ ‫-כן, אני בסדר.‬
‫אוקיי, אז הבנות בהחלט מובילות על קולה.‬
‫הוא עדיין אוסף את השקים שלו.‬
‫הייתי מאוד עייף, אבל לא היה סיכוי‬ ‫שאני לא אסיים את המשימה.‬
‫אני רק רוצה לסיים‬ ‫את האתגר הזה הכי טוב שאני יכול.‬
‫אבל אני וסטף היינו כל כך שקועות באתגר,‬
‫שלא הסתכלנו על הקבוצה השנייה.‬ ‫היינו מרוכזות במשימה שלנו.‬
‫אז כשגילינו שלורנס עבר את מה שהוא עבר,‬
‫ושקולה היה צריך‬ ‫לסיים את האתגר לבד, היינו די בהלם.‬
‫לורנס בסדר?‬ ‫-איפה הוא?‬
‫הוא שם, מקבל חמצן.‬
‫לנסות לסיים את האתגר הזה‬ ‫כבר היה מספיק דרמטי,‬
‫אבל אז כשראיתי את לורנס עם מסכת חמצן,‬
‫זה היה ממש מפחיד כי זה אמיתי.‬
‫תמשכי! רוצי!‬
‫תמשיכי למשוך!‬
‫אני מותשת לחלוטין.‬
‫תעלי אותה ליבשה‬ ‫כדי שהיא לא תיסחף בחזרה. אלוהים.‬
‫טוב, עכשיו תורידי את כל הדברים האלה.‬
‫אני מרגישה כאילו שהשתמשתי‬ ‫בכל טיפת כוח שהייתה לי.‬
‫פשוט נתתי את כל כולי.‬
‫כל הכבוד, סטף. עבודה טובה.‬
‫אומרים שאף תוכנית לא מחזיקה מעמד‬ ‫אחרי שנתקלים לראשונה באויב.‬
‫עושה רושם שקולה שוחה לעבר החוף עכשיו,‬
‫משהו שידרוש ממנו הרבה מאוד כוח,‬
‫ואז כשהוא יגיע לפה‬ ‫הוא יצטרך למשוך את הסירה לחוף.‬
‫אני לא טיפוס שפורש מדברים.‬ ‫אני בחיים לא נוטש את הקבוצה שלי.‬
‫זה פשוט לא מי שאני.‬
‫זה קטן עליך.‬
‫מישהו הולך לנצח באתגר הזה.‬
‫זה קשה.‬
‫המים האלה הם לא צחוק.‬
‫קולה מנסה לסיים את כל האתגר בעצמו.‬
‫קולה, באנו לעזור לך!‬
‫באנו לעזור.‬
‫אבל אני וסטף הלכנו‬ ‫לעזור לו כי זה הדבר הנכון לעשות.‬
‫תמשיכו למשוך אותה.‬
‫קדימה, בואו נעלה אותה לחוף.‬
‫החובשים שמטפלים בלורנס,‬ ‫סמנו לי שהכול בסדר.‬
‫בר, הוא בסדר.‬ ‫הוא רק צריך קצת אוויר. הוא יהיה בסדר.‬
‫כל הכבוד לכולם.‬ ‫-קולה, תרים את זה.‬
‫טוב, תנו לו לסיים לבד.‬
‫מקרה החירום נגמר.‬ ‫מל, תני לו להמשיך לבד. סטף.‬
‫מוכנה? אחת, שתיים, שלוש.‬
‫כל הכבוד, בנות. זה הזיקוק שמסמן‬ ‫את זה שהן הכניסו לשם את כל השקים שלהן.‬
‫הייתי אסירת תודה על זה שלורנס בסדר,‬ ‫הייתי אסירת תודה על זה שקולה בסדר,‬
‫אבל אני כל כך שמחה שהצלחנו.‬
‫קולה, תמשיך עד הסוף המר.‬
‫כל הכבוד, קולה.‬
‫שיתפנו פעולה יפה, אחותי.‬
‫כל הכבוד. תודה שעזרתן. אני מעריך את זה.‬ ‫כל הכבוד. יש דברים יותר חשובים בחיים.‬
‫זה היה יום מאוד מתסכל.‬
‫היינו יכולים לנצח.‬ ‫שלא תבינו אותי לא נכון, הן היו מעולות.‬
‫הן היו מהירות. אבל אנחנו‬ ‫היינו צריכים לעבור הרבה דברים שהן לא.‬
‫קדימה, קולה! תירה את הזיקוק שלך!‬
‫כל הכבוד, קולה!‬
‫לורנס, חזרת. אתה בסדר?‬
‫כי כשאני מסתכלת עליך…‬ ‫-אני בסדר.‬
‫אני קצת דואגת לך.‬ ‫-לא.‬
‫חזר לו הצבע לפנים.‬ ‫-זה יהיה בסדר.‬
‫מה קרה?‬ ‫-הסתבכתי מתחת לרפסודה.‬
‫מפחיד.‬ ‫-אבל למזלי…‬
‫תודה. הצילו אותי.‬ ‫-לא, עשית עבודה טובה.‬
‫אם מישהו צריך להציל אותך,‬ ‫כדאי לך שזה היה בר גרילס. כן.‬
‫הסתבכתי קצת מתחת לרפסודה,‬
‫והפכתי לאיש זקן שנכנס לפניקה.‬
‫סתם הייתי ממש מטופש.‬
‫אני בעצם, אתם יודעים…‬ ‫נכנסתי לזה בכל הכוח וזה היה קצת מוגזם.‬
‫אבל זהו. מטעויות לומדים.‬
‫כל הכבוד לכן. אהבתי את זה שעבדתן קשה,‬ ‫שעבדתן ביחד, שסיימתן את המשימה,‬
‫ושאז עזרתן.‬
‫לורנס, אנחנו צריכים לחבר לך עירוי,‬ ‫לתת לך תמיסת מי מלח, לשמור שתהיה בצל,‬
‫לקרר אותך, לתת לך נוזלים,‬ ‫כי שניכם, מחר על הבוקר,‬
‫נכנסים למאורה של בר.‬
‫יש!‬
‫איזו הקלה.‬
‫כל הכבוד, בנות. הרווחתן את זה.‬
‫הרגשתי שיצאתי קצת מרומה.‬
‫האתגר לא היה הוגן.‬
‫לדעתי האתגר שהקבוצה שלנו‬ ‫התמודדה איתו היה קשה,‬
‫והאתגר שלהן היה קל.‬
‫אבל קרה מה שקרה, וזה מה שנשארנו איתו.‬
‫פשוט חשבתי לעצמי, "רק תסיים את זה".‬
‫"כל עוד תסיים את האתגר,‬ ‫תוכל עדיין להיות קצת גאה בעצמך", לא ככה?‬
‫באותו רגע שיחקתי בשביל הגאווה שלי,‬ ‫כי ידעתי שכבר הפסדנו במרוץ.‬
‫אז תחזרו למחנה, תנוחו קצת, ונתראה שם מחר.‬
‫והחלמה מהירה. תשמור על עצמך.‬ ‫-תודה.‬
‫אני לא יכול לומר שאני לא מאוכזב. אני‬ ‫לא מאוכזב מלורנס, לורנס נתן את כל כולו.‬
‫אבל אני חושב‬ ‫שכשקבוצה לא היינו מספיק טובים.‬
‫וזה עלה לנו. זה עלה לנו ביוקר,‬ ‫ועכשיו אנחנו נצטרך להיכנס למאורה של בר.‬
‫ואו!‬
‫יהיה מסוכן שם בפנים עכשיו.‬ ‫-עכשיו כן. יש גלים גדולים.‬
‫הים נראה די סוער היום.‬
‫הם כאן!‬
‫יש!‬ ‫-חזרנו!‬
‫יש!‬
‫ברוכים השבים.‬ ‫-תודה.‬
‫לפני שנספר לכם על האתגר…‬ ‫היה לנו בוקר די דרמטי.‬
‫כדי שתבינו במה מדובר,‬ ‫היינו צריכים לקפוץ מסירת מנוע…‬
‫בזמן שהיא שטה במהירות גבוהה.‬ ‫-לתוך המים…‬
‫לאחור.‬ ‫-לא נכון!‬
‫נהדר. החלק הזה היה נהדר.‬ ‫-ולשחות לעבר רפסודות.‬
‫אני ברוב טיפשותי‬ ‫התבלבלתי בין שחייה לבין טביעה.‬
‫כן, עשיתי את זה פעם.‬
‫אין מצב.‬ ‫-כן.‬
‫מה שקרה בעצם זה שנגמר לי הכוח‬ ‫ונלחצתי והסתבכתי בתוך הרפסודה,‬
‫ולא הצלחתי לשלוט באיך שהרגשתי,‬ ‫אז קוצר הנשימה שלי הלך והחמיר עוד ועוד.‬
‫אז לורנס הסתבך באמצע האתגר הרי…‬ ‫-כן.‬
‫ובגלל זה קולה נשאר לבד.‬ ‫-לעשות הכול לבד?‬
‫אז בסוף הוא עשה את כל האתגר,‬
‫האתגר שנועד לקבוצות של שניים, לבד…‬
‫ואו, קולה, יפה.‬
‫כי הפחדן הזה שכב‬ ‫על החוף כמו איזה דג, מנסה לנשום.‬
‫טוב, לא, בואו ניתן את כל ההקשר.‬
‫הייתה לנו טקטיקה מאוד טובה לאתגר.‬ ‫כבר ממש עלינו לחוף, וסיימנו.‬
‫ואז ראינו…‬
‫ואז ראינו אותו שוכב על החול ומקבל חמצן‬
‫ואותו עדיין רחוק בתוך המים,‬ ‫אז הלכנו לעזור לו.‬
‫כשחזרנו למחנה,‬
‫קולה היה קצת לא תקשורתי,‬ ‫ואני חושב שהוא הרגיש ש…‬
‫לא שנעשה לו עוול,‬
‫אבל אני חושב שהוא הרגיש‬ ‫שהתחרות לא הלכה לטובתנו.‬
‫אפשר רגע למחוא כפיים לקולה‬ ‫על זה שהוא עשה את האתגר לבד?‬
‫לא, אנחנו עזרנו לו.‬ ‫-אנחנו עזרנו לו.‬
‫לא, אנחנו עזרנו לו.‬ ‫-רק על החוף, תירגעי.‬
‫אני מאוד כועס כרגע. שום דבר לא פעל לטובתי.‬
‫הרגשתי שהן ממש נכנסות למגננה,‬
‫כי קרו הרבה מאוד דברים‬
‫לפני שהן עזרו לי למשוך‬ ‫את הקצה האחרון של החבל. כאילו, בחייכן.‬
‫ואז פתאום זה אומר שהן עזרו לנו,‬
‫וכאילו, "אה, כן, אז קולה‬ ‫הוא איזה מסכן כזה שלא יכול להסתדר לבד",‬
‫ו"הוא כזה גרוע שהוא היה צריך עזרה‬ ‫אחרי שאנחנו כבר סיימנו את המשימה."‬
‫ממש לא אהבתי את זה.‬
‫שנספר לכם מי נכנסים למאורה של בר?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו…‬
‫בקטע מוזר!‬
‫אבל אני חייבת להגיד, כבר…‬
‫זאת רק נקודת המבט שלי כי אני כנה מדי.‬
‫כבר מההתחלה, גם אם היית מתאושש‬
‫ועולה על הרפסודה, אני חושבת‬ ‫שהטקטיקה שלנו הייתה מאוד מדויקת וצבאית.‬
‫זה כן מוכיח שבר לא מרחם על אף אחד.‬ ‫-כן.‬
‫גם אם אתה צריך לקבל חמצן,‬ ‫אתה תיכנס למאורה של בר.‬
‫אתה עבדת מאוד קשה‬ ‫כדי להציל את השותף שלך ואת עצמך.‬
‫אתה עייף. אתה מותש.‬ ‫-הוא היה חייב לעשות את זה לבד.‬
‫יש לך את אחר הצהריים כדי להתאושש.‬ ‫אתה צריך להיות במיטבך מחר, קולה.‬
‫כל הכבוד לארבעתכם.‬
‫כל הכבוד לכולם. ממש חוסר מזל, חבר'ה.‬
‫כשחזרנו לבקתה האווירה הייתה מתוחה.‬
‫לא הרגשתי שזה רגע חגיגי‬
‫בשביל אף אחד,‬
‫כי אנחנו לא נשלחנו‬ ‫למאורה של בר וזה מאוד שימח אותנו,‬
‫ועבדנו ממש קשה כדי שזה יקרה,‬
‫אבל קולה, באופן טבעי,‬ ‫כעס כי הוא חשב שזה לא הוגן.‬
‫אחי, אל תתעצבן, גבר.‬
‫זה מטורף, אחי.‬ ‫-אל תתעצבן, גבר.‬
‫זאת פשוט בדיחה. נתנו לי לעשות הכול לבד.‬
‫ברור.‬ ‫-אנשים אומרים, "עזרנו לך".‬
‫לא, אני מבין אותך.‬ ‫-עזרתן לי למשוך קצת את הסירה לחוף.‬
‫זה מעצבן.‬ ‫-זה מעצבן. לא הייתן שם.‬
‫מותר לך להתעצבן, אחי.‬
‫לא הייתן שם כשהייתי בתוך הים.‬
‫בסדר? ובכלל לא ביקשתי‬ ‫מכן עזרה. אתם מבינים?‬
‫אני כן חושב שההערות של הקבוצה הכתומה…‬
‫- ביג זו -‬
‫קצת גרעו מהעובדה שקולה נאלץ‬ ‫לעבוד מאוד קשה לבד.‬
‫אני חושב שזה שמל אמרה‬ ‫"עזרנו לקבוצה שלכם" ו"עזרנו לך"‬
‫לא עזר לקולה בכלל.‬
‫לדעתי הוא נפגע מזה.‬ ‫כשאמרתן שעזרתן לו, הוא נפגע מזה לדעתי.‬
‫באמת עזרנו לו.‬ ‫-כן, וזה בסדר גמור.‬
‫למה אני צריכה להגיד משהו?‬ ‫מה אם אני אגיד משהו לא טוב?‬
‫אז לפחות ניסית.‬
‫באתי לבהות בך.‬ ‫-לבהות בי?‬
‫ולהגיד…‬
‫שלא היית צריך את העזרה שלנו.‬ ‫לא עזרנו לך כל כך הרבה, רק ממש בסוף.‬
‫כן, זה נכון. עזרתן לי בסוף.‬ ‫-כן.‬
‫זה נכון.‬ ‫-אז מה?‬
‫זה בסדר.‬ ‫-אז למה אתה לא מחייך?‬
‫ממש מרגישים את זה‬ ‫כשהאנרגייה שלך לא שם. כל החדר נהיה…‬
‫כן.‬ ‫-נכון?‬
‫כן, את צודקת.‬
‫אז לך תגיד…‬ ‫-עשיתן עבודה ממש טובה.‬
‫זה לא משנה. לך תגיד את מה שאתה חושב.‬
‫לא, אני בסדר. אני מעדיף פשוט…‬ ‫-לא, אנחנו לא רוצים שתהיה ככה.‬
‫לא טוב לך ככה.‬
‫ואני אוהבת לרדת עליך ושכיף לנו ביחד.‬
‫אני מעדיף פשוט… לנוח היום. אין לי כוח לזה.‬ ‫-אז זה אומר שלא נוכל לעשות ביחד צחוקים.‬
‫תודיע לי כשאני יכולה להציק לך.‬
‫כן, טוב…‬ ‫-בבקשה?‬
‫לי ולמל יש מערכת יחסים מאוד מוזרה,‬
‫כי אני חושב שאנחנו מאוד מחבבים זה את זה,‬ ‫אבל גם מעצבנים זה את זה.‬
‫נראה לי שהיא פשוט ממש מזכירה לי את האחיות‬ ‫הגדולות שלי אז אני מתייחס אליה כמו אליהן,‬
‫והיא ידעה מה היא צריכה‬ ‫לעשות ברגע הנכון כדי להרגיז אותי.‬
‫כן, אבל היא כן חזרה‬ ‫וביקשה סליחה בסגנון שלה.‬
‫היי.‬
‫זאת אשתך פה במרדף.‬
‫כאילו, אתה תמיד מתלוצץ, אני יודעת‬ ‫שכשאתה מול כולם אתה עושה מהכול צחוק,‬
‫אבל זה מאוד הפחיד אותך, לא?‬
‫זה היה ממש מפחיד. לא, זה באמת היה מפחיד.‬
‫חשבתי שאני עובר התקף לב. באמת.‬
‫שום דבר באזור הזה לא עבד.‬
‫ככה הרגשתי.‬ ‫-אוי, אלוהים. איזה פחד.‬
‫נראה לי שבגלל זה אני עדיין מרגיש‬ ‫קצת מעורער וקצת… אני עדיין קצת רגיש.‬
‫אוי.‬ ‫-כאילו, כולם היו…‬
‫בוא אליי.‬
‫לרוב אנחנו יורדים אחד על השני,‬ ‫אנחנו לא חולקים רגשות משמעותיים!‬
‫לא, אני יודע.‬ ‫-זה מוזר.‬
‫כשבר החזיק אותי…‬
‫אני עוד אתחיל לבכות בסוף.‬
‫זה מה שממש התחיל להרגיע אותי.‬
‫אני כן מרגיש כאילו שניצלתי ממשהו רציני.‬
‫כן.‬ ‫-את מבינה?‬
‫אני כן מרגיש שהיה יכול לקרות משהו נוראי.‬
‫עברתי חוויה די משמעותית לדעתי.‬
‫חוויה שהייתי קרוב בה למוות.‬
‫הרגשתי כאילו שהגוף שלי,‬ ‫שהוא מן הסתם די זקן בעצם, נוזף בי.‬
‫אני מרגיש כאילו שנכשלתי בזה קצת.‬
‫שזה נכון, באמת נכשלתי.‬
‫לאחד מהחברים הספורטאים שלי‬ ‫יש מאמן ויזואליזציה‬
‫שעוזר לו לדמיין‬ ‫איך הוא מבצע את כל התרגילים ומנצח.‬
‫אף פעם לא היה לי מישהו כזה.‬
‫כשגילו אותי הייתי בן 15.‬
‫אז נדלג לזה שעליתי לווימבלדון, ניצחתי…‬ ‫-כן.‬
‫את יודעת, זה היה יום מאוד מיוחד,‬ ‫אבל אני הייתי בעולם שלי, כן?‬
‫איך הרגשת כשהיית‬ ‫ברצף הניצחונות הזה, כראשון, הכי צעיר…‬
‫מה עבר לך בראש אז?‬
‫האתגר הכי גדול בעצם,‬ ‫עד עכשיו, זה מה שבא אחר כך.‬
‫תחשבי על טיילור סוויפט…‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו.‬
‫בזמנו, בגרמניה, הופעתי בחדשות כל יום.‬
‫מה אכלתי, לאן הלכתי, עם מי אכלתי צהריים.‬
‫אפילו ההורים שלי הרגישו מאוימים מזה.‬
‫נכון. כן.‬
‫כבר לא רואים את זה‬ ‫אבל פעם הייתי מאוד חזק. הייתי יותר גבוה.‬
‫מה זאת אומרת? לא התכווצת.‬ ‫-כן. הייתי בערך 1.93 מ'.‬
‫עכשיו אני 1.85 מ'.‬
‫בגלל הניתוחים שעברתי במפרק הירך‬ ‫ובברכיים ובקרסול, הם מנמיכים אותך.‬
‫כן.‬ ‫-איבדתי כמעט שמונה ס"מ.‬
‫ושילמתי מחיר כבד.‬
‫אבל השארת אחריך מורשת‬ ‫שאי אפשר שלא לראות או לדבר עליה,‬
‫וזה מדהים.‬
‫ישבתי והסתכלתי על הים‬ ‫ותהיתי מה באמת חשוב לי בחיים,‬
‫וכל כך מאתגר פה‬
‫כי אין מה לעשות חוץ מלחשוב.‬
‫כן.‬ ‫-את מבינה?‬
‫ולהפנים… זאת אומרת, כשמקשיבים לכולם,‬
‫שומעים כל כך הרבה‬ ‫פרספקטיבות מעניינות על החיים,‬
‫וכאילו, זה מציף אותי כי אני מקשיבה‬ ‫ואף פעם לא הקשבתי לאנשים כל כך הרבה.‬
‫גם אני לא.‬
‫אף פעם לא… כאילו,‬ ‫הרבה פעמים אני לא יודעת מה להגיד,‬
‫כי אני רק מפנימה את הכול. כי האמת היא‬ ‫שעדיין לא החלטתי מה הפילוסופיה שלי.‬
‫גם אני לא.‬ ‫-בחיים האמיתיים אני נוטה לדבר הרבה.‬
‫אני לא מקשיבה מספיק.‬ ‫-גם אני.‬
‫וזה לקח מאוד חשוב שאני אצא איתו מפה,‬ ‫גם אם זה יהיה אחרי המאורה של בר מחר.‬
‫אבל יחד עם זה, אני לא רוצה‬ ‫ללכת הביתה עדיין. אני עדיין לא מוכנה ללכת.‬
‫- אונה -‬
‫נראה לי שהבנתי למה אני פה, וזה כדי ללמוד‬ ‫לקח חשוב משאר המתמודדים.‬
‫יש פה אנשים‬ ‫שהם הרבה יותר פתוחים ובטוחים בעצמם,‬
‫אבל אני מצאתי את עצמי מקשיבה לאנשים הרבה.‬ ‫לדעתי זה משהו שגם היה לי חסר בחיים,‬
‫העובדה שלא ממש יכולתי לעבד דברים.‬ ‫סחבתי איתי הרבה כאב וטראומה‬
‫מאירועים מסוימים, אבל רוב הזמן, כשאני‬ ‫לא מקשיבה לאנשים, אני אולי עושה טעויות,‬
‫ונראה לי שהמחשבה על זה‬ ‫שאני נכנסת מחר למאורה של בר‬
‫ושאולי אני לא אוכל להמשיך‬ ‫את המסע הזה קצת מפחידה אותי.‬
‫אני לא קורא תווים,‬ ‫אבל אני יכול לכתוב שיר ראפ תוך חמש דקות.‬
‫גם אני, כמו זה ב"ואנאבי".‬
‫זה מהשירותים.‬ ‫-כתבתן לבד את השירים שלכן?‬
‫אני כתבתי את הראפ מהשירותים.‬ ‫-באמת?‬
‫כן, לגמרי. למה חשבת‬ ‫שזכינו בפרסי אייבור נובלו?‬
‫בבקשה די.‬
‫באמת זכינו.‬ ‫-די.‬
‫בבקשה אל תזלזל בספייס גירל. זה מביך.‬ ‫-אני כן מזלזל.‬
‫אתה לא חושב שזכינו בפרסי אייבור נובלו על…‬ ‫-אני יודע שכן. סתם צחקתי.‬
‫כל אחת מכן כתבה שירים משלה?‬ ‫-כתבנו אותם ביחד.‬
‫את כולם?‬
‫את "מאמא" כתבנו בנפרד.‬
‫הבית שלי היה התנצלות בפני אימא שלי.‬
‫מה המשמעות של "זיג-אה-זיג-אה"?‬
‫זה משהו שאני יודעת, ושאתה בחיים לא תדע.‬
‫אני יודע מה זה אומר.‬
‫אתה חושב שאתה יודע מה זה אומר.‬
‫זה אומר דברים שונים לאנשים שונים.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אני אוהבת לדבר על הספייס גירלז.‬ ‫הספייס גירלז זה החיים שלי.‬
‫אני לא אבוא ואתחיל להשוויץ‬ ‫בקשר לספייס גירלז,‬
‫אני צריכה לדבר על זה בצורה נחמדה.‬
‫אני לא רוצה להיות כזה,‬ ‫"עשיתי את זה, ועשיתי את זה, ו…"‬
‫אני לא טיפוס כזה, אבל אלה החיים שלי,‬
‫ואני מאוד גאה בזה שהייתי ספייס גירל.‬
‫ברור שכן.‬
‫יש רק חמש נשים בכל העולם כולו שיכולות‬ ‫לומר שהן היו ספייס גירל, ואני אחת מהן.‬
‫תראה עם מה התמודדת היום.‬ ‫-אבל אני עדיין ממש מאוכזב מעצמי.‬
‫התמודדת עם הלא נודע, והתגברת עליו.‬
‫אתה יכול לעשות כל מה שאתה רוצה.‬ ‫-תודה. גם אתה.‬
‫לא, אני מעריך את זה.‬ ‫-לגמרי, אחי.‬
‫ובהצלחה מחר, כי אני יודע שנצטרך להיפרד‬ ‫ושכל אחד יצטרך להילחם את הקרב שלו בעצמו.‬
‫כל מה שאנחנו צריכים‬ ‫לעשות זה להחזיק מעמד שעה.‬
‫אם כולנו נחזיק מעמד שעה בלי שיתפסו אותנו,‬ ‫תאר לעצמך איזה גדול זה יהיה.‬
‫איך היה?‬ ‫-נראה לי שטוב.‬
‫יופי.‬ ‫-יופי.‬
‫עושה רושם שאתה הולך יותר טוב.‬ ‫-זה נראה יותר טוב.‬
‫כלומר, אני מרגיש את זה,‬ ‫אבל זה לא בדיוק כואב.‬
‫אתם מבינים? זה לא מגביל אותי.‬ ‫-מעולה.‬
‫היה לי תור ל-MRI.‬
‫עדיין לא ראיתי את התוצאות עצמן.‬
‫אז…‬ ‫-אבל אתה נראה הרבה יותר רגוע.‬
‫אתה נראה כאילו שהוקל לך.‬
‫כן.‬
‫כי הסתרת הרבה מאוד כאב, לא?‬ ‫-כן.‬
‫בואו נשתה לחיי המלך בוריס!‬
‫המלך חזר!‬
‫יש מצב שזה יהיה הלילה האחרון שלנו פה.‬
‫נכון.‬
‫תיהנו מהרגע.‬
‫כן, בואו ניהנה מהרגע. זה גם ככה‬ ‫כל מה שאפשר לעשות בחיים. כאילו, בכל יום.‬
‫אי אפשר לחיות בעתיד, ואי אפשר לחזור לעבר.‬ ‫אפשר רק להיות בכאן ועכשיו.‬
‫אנחנו ניכנס לשם מוכנים.‬ ‫-כן.‬
‫ויהיה מה שיהיה.‬ ‫היי, גם הילדים שלך יהיו גאים בך.‬
‫אני יודעת. אימא ג'ונגל!‬
‫היו פה בפנים הרבה חרקים.‬
‫העפתי אותם החוצה.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב, לא את כולם… אני מקווה שאת כולם.‬
‫זה מה יש, אה?‬
‫בחיים לא הייתי במצב שהיה כל כך קשה‬ ‫מבחינה גופנית כמו היום. בחיים לא.‬
‫כאילו, למרבה הפלא, אני מרגיש‬ ‫די מוכן לקראת המאורה של בר הפעם.‬
‫לורנס, אני רק מכניסה לך את הרגליים פנימה.‬
‫כן, זאת חוויה מאוד לא נעימה,‬ ‫כן, זה מאוד מפחיד,‬
‫אבל האמת היא שאני יודע שהמאורה של בר‬ ‫הרבה פחות מפחידה ממה שקרה היום.‬
‫תזכור שאתה צריך להיות במיטבך היום.‬ ‫-אני אזכור.‬
‫ואל תעשה פיפי.‬ ‫-אני לא אעשה פיפי.‬
‫או קקי!‬
‫ישנת בסדר?‬
‫התעוררתי בשתיים,‬ ‫ולא ממש הצלחתי לחזור לישון.‬
‫היה כל כך חם. נעשיתי ממש דביק.‬
‫זה לא היה בגלל הלחץ של לילה לפני?‬ ‫-לא.‬
‫זה קורה לי לפעמים.‬ ‫-כן.‬
‫אני קצת חושש שכשאני אלבש את זה אני‬ ‫איראה כאילו שאני יותר שייך לקרנבל בריו.‬
‫שלך בוודאות הכי מפואר.‬
‫שלום!‬
‫אני פה.‬ ‫-די!‬
‫רק בינינו, במי היית בוחרת?‬
‫אני חושבת שלורנס רגיל לזה,‬ ‫הוא כבר היה שם פעם.‬
‫אני רוצה שלאונה ילך טוב.‬ ‫מבין כולם היא זאת שאני הכי רוצה שתחזור.‬
‫אני אוהב את דני וקולה,‬ ‫אבל אני אשמח אם אחד מהם ילך הביתה.‬
‫באמת?‬
‫אני אוהב את כולכם, אבל זאת תחרות.‬
‫ברגע שהוא אמר את זה הייתי…‬
‫- שירלי -‬
‫בשוק, כי זה נראה שלב קצת מוקדם במשחק‬ ‫בשביל זה, והוא בחור חמוד,‬
‫אבל עכשיו אני יודעת שביג זו מאוד תחרותי.‬
‫דני, הוא הרגע אמר‬ ‫שהוא ישמח אם אתה וקולה תלכו הביתה,‬
‫כי אתם המתחרים הכי קשים.‬
‫הוא חושב שנשים פחות חזקות גברים.‬ ‫-לא אמרתי את זה!‬
‫לא אמרתי את זה. מתי אמרתי את זה?‬ ‫-זה די השתמע ממה שאמרת.‬
‫אוקיי, אז מה עם לורנס?‬ ‫-אני צוחקת!‬
‫מה עם לורנס?‬ ‫-אבל אני בעצם לא.‬
‫את קורעת.‬
‫אני בסך הכול מדברת בכנות.‬ ‫-גם אני. לכן אמרתי את מה שאמרתי.‬
‫והוא אמר שבייחוד לא יהיה‬ ‫לו אכפת אם זה יהיה אתה, דני.‬
‫כן.‬ ‫-אני צוחקת!‬
‫אני מבינה שמל יכולה להרגיז אנשים‬
‫ואז להגיד, "אני סתם צוחקת",‬
‫אבל בשלב הזה כבר אי אפשר להחזיר‬ ‫את הגלגל לאחור. ברגע שמשהו יוצא לך מהפה,‬
‫את צריכה לחשוב על איך‬ ‫הוא עומד להשפיע על מי שנמצא סביבך.‬
‫אני חושבת שלכל אחד‬ ‫יש את הדעה שלו, זה דבר טוב בעיניי,‬
‫אבל אני לא בטוחה שזה משהו שמל הייתה צריכה‬ ‫לספר לבנים לפני שהם עומדים לצאת לאתגר.‬
‫את מבינה אותי?‬ ‫-זה מה שאני אמרתי.‬
‫אני לא בטוחה בקשר לטקטיקות האלה.‬
‫אותי זה היה מאוד מעצבן.‬
‫הייתי כזה, "אוי, זה קצת…"‬
‫והקטע של "אני צוחקת", לא את לא.‬
‫אז עברו על הסלבריטאים כמה ימים סוערים.‬
‫הם ביקרו בגבהים מעל ערוץ רייזור,‬ ‫נזרקו מסירה אל תוך הים,‬
‫ולורנס קיבל חמצן מרופאה‬ ‫שהייתה לבושה בביקיני. איזה כיף לו.‬
‫בנוסף לכל זה,‬ ‫ארבעה מהם עומדים להיכנס למאורה של בר.‬
‫שלום!‬
‫בואו תצטרפו אליי.‬
‫בואו, חברים.‬
‫שלום, הולי.‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫כן…‬ ‫-פשוט ממש חם לנו!‬
‫מאוד חם היום.‬
‫טוב, אתם נראים מאוד רגועים.‬
‫ואתם נראים מאוד מפחידים.‬ ‫-כן.‬
‫ומאוד מפחדים.‬ ‫-אין לי ספק.‬
‫אז קולה, לורנס, אונה ודני,‬
‫אתם עומדים להיכנס למאורה של בר.‬
‫המטרה שלכם היא‬ ‫להצליח או לחמוק מבר או לברוח מהמאורה.‬
‫אתם תהיו בפנים למשך שעה.‬
‫יש שלוש יציאות.‬ ‫כל יציאה יכולה לשמש רק אחד מכם.‬
‫- יציאה -‬
‫אל תשכחו שאתם לא צריכים להיזהר רק מבר.‬ ‫שימו לב שאתם לא נופלים לאחת מהמלכודות.‬
‫כל סלבריטאי שייתפס על ידי בר‬ ‫או יילכד במלכודות שלו יהיה בסכנת הדחה.‬
‫אחד מכם ילך הביתה היום.‬
‫שיהיה לכם בהצלחה.‬ ‫הגיע הזמן להיכנס למאורה של בר.‬
‫קדימה!‬ ‫-בהצלחה, חברים.‬
‫זה קטן עליכם.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫בהצלחה!‬ ‫-קדימה!‬
‫תשמרו על עצמכם! במיוחד אתה, לורנס.‬ ‫-בהצלחה!‬
‫אתמול לא הלך טוב,‬ ‫אבל זה לא מייצג אותי. אני לא אחד שמפסיד.‬
‫אז, בר, אם אתה רוצה למצוא אותי,‬
‫אתה תצטרך ממש להתאמץ,‬ ‫כי אני עומד לצאת משם עוד לפני שתשים לב.‬
‫אני ממש לא רוצה ללכת הביתה.‬
‫אני ממש רוצה לדחוף את עצמי ולאתגר את עצמי,‬ ‫אז אני עומדת להילחם בכל הכוח.‬
‫אני מתה להיכנס לשם ומתה לצאת משם.‬
‫כשאתה ספורטאי, אתה לא יכול לתרץ תירוצים,‬
‫ובמקרה שלי, ברגע שיגיע הזמן,‬ ‫אני אהיה מוכן.‬
‫ניצבתי מול המוות,‬ ‫אבל אני לא נכנע לתבוסתניות.‬
‫האריה הזקן הוא זה שתמיד צריך להיזהר ממנו,‬
‫והכפירים הצעירים האלה‬ ‫צריכים מאוד להיזהר מהאריה הזקן הזה.‬
‫אוקיי.‬
‫אז אנחנו פה.‬
‫ואלה שבילים?‬
‫יכול להיות.‬
‫למה אני מגלה לכם? תראו אתכם.‬
‫יש לכם יתרון פיזי אדיר‬ ‫על הסבא הזה פה שלובש עציץ.‬
‫אבל לך יש את השכל, אחי.‬
‫כדי לצאת דרך אחת מהיציאות,‬
‫מתמודדי המאורה יצטרכו למצוא כלי מיוחד.‬
‫הפרטים בנוגע לכלי שהם יצטרכו‬ ‫ולמיקום שלו נמצאים ביציאות.‬
‫למישהו יש מושג לאן הוא הולך?‬
‫אני חושב שלא כדאי שנחלוק‬ ‫את המידע הזה. למה?‬
‫אבל הפעם, בר הציב‬ ‫על גבי חלק מהכלים מלכודות עם טיימר.‬
‫אם הם יפעילו אחת מהן, הם יהיו בצרות.‬
‫קדימה. יש לנו עבודה.‬
‫זאת הפעם השנייה שלי במאורה של בר,‬ ‫ואני חושב שדווקא יש לי יתרון מסוים.‬
‫שלושת המתמודדים האחרים‬ ‫מלאים בנעורים ובחיוניות ובמרץ ובאנרגייה,‬
‫אבל הם מאוד בלחץ.‬
‫בואו נודיע להם שהציד מתחיל.‬
‫התחלנו. אוקיי.‬
‫אוי, אלוהים. נראה לי‬ ‫שאני צריכה לעלות מהצד האחורי.‬
‫יש לי סיוטים שבהם מישהו רודף אחריי,‬
‫אז המשימה שלי‬ ‫במאורה של בר היא פשוט לעוף משם.‬
‫התוכנית שלי כרגע היא לנסות‬ ‫לחפור מתחת לגדר,‬
‫ותחושת הבטן שלי היא שלורנס כבר עשה‬ ‫את זה פעם, ואולי אני אגיע לשם לפניו.‬
‫- אונה, מרחק מהיציאה: 543 מ' -‬
‫איפה אני? לאן אתה הולך?‬
‫אני אנסה לחפור מתחת לגדר.‬
‫- יציאה -‬
‫כרגע אני קצת לחוץ,‬ ‫אני קצת מפחד, ואני לא רוצה שיתפסו אותי.‬
‫- קולה, מרחק מהיציאה: 631 מ' -‬
‫די סטיתי מהמסלול, וקצת הלכתי לאיבוד.‬
‫הנחתי שזה בטח יקרה.‬
‫מה שקרה אתמול לא היה מתוכנן.‬
‫אני צריך לשכוח מזה,‬ ‫ולחשוב על המצב שאני נמצא בו כרגע.‬
‫אז בר כבר יצא.‬
‫ברור שיש יציאה אחת‬ ‫שאני מכיר טוב, יציאת הגדר,‬
‫אבל אני יודע‬ ‫שהגבעה שמובילה לשם מאוד תלולה.‬
‫שמתי עין על יציאת הארבע על ארבע.‬
‫- לורנס, מרחק מהיציאה: 352 מ' -‬
‫היתרון שיש לי הוא שלדעתי אני אצליח‬ ‫למצוא את הדרך לשם…‬
‫- יציאה -‬
‫בלי לרוץ מהר מדי.‬
‫אוקיי, אנחנו נרד למטה מפה.‬
‫- דני - קולה - אונה - לורנס - בר -‬
‫אוקיי, אני הולך ישר למרכז המאורה‬ ‫כי שם הכי סביר שאני אראה אנשים עוברים.‬
‫אני אמצא נקודה שהם יצטרכו לעבור בה,‬
‫כנראה בתחתית של זה,‬ ‫ליד הנהר, ואז אני אחכה בסבלנות.‬
‫אוקיי. השביל מתפצל.‬
‫כן. לעקוב אחריו ימינה.‬
‫זה עומד להיות הרבה יותר קשה‬ ‫מאשר לשחק רוגבי במשך 80 דקות.‬
‫התוכנית שלי היא‬ ‫להגיע ליציאה כמה שיותר מהר.‬
‫- דני, מרחק מהיציאה: 246 מ' -‬
‫אני רוצה ללכת ליציאת הסולם, אבל אם אני‬ ‫לא אצליח להגיע לשם אני אוכל לאלתר בדרך.‬
‫- יציאה -‬
‫אני מת על קוסטה ריקה, אני מת על הג'ונגל,‬ ‫ואני מת על זה שאני לומד דברים מבר.‬
‫אני לא רוצה שהחוויה הזאת תיגמר מהר.‬ ‫אני רוצה להישאר עד הסוף.‬
‫מישהו פגע בחוט ממולכד.‬
‫הם מתקדמים מהר.‬
‫דני. אוקיי, הנה עוד אחד.‬
‫הוא לא זהיר, אבל נשמע שזה די קרוב.‬
‫בואו נלך.‬
‫- דני, מרחק מבר: 53 מ' -‬
‫רגע, מתכופפים. מי זה?‬
‫קולה.‬
‫אוקיי, אז כמעט התנגשתי בקולה.‬
‫אוקיי.‬
‫אני אנסה לחתוך אותו מהכיוון הזה.‬
‫קדימה.‬
‫מי זה?‬
‫יש לו מעין מבט כזה בעיניים.‬
‫הוא לא רוצה שיתפסו אותו.‬
‫הוא יהיה טרף שיהיה לי קשה לתפוס,‬
‫אבל אני אוהב אתגרים.‬
‫אנחנו נתפוס אותו.‬
‫מה הסיכויים שלהם לדעתך?‬
‫לדעתי יכול להיות שללורנס יהיה קשה.‬
‫אחרי אתמול, אני לא יודע‬ ‫מה עוד נשאר לו לתת.‬
‫כן.‬ ‫-הוא היחיד שכבר היה שם.‬
‫כן, יש לו יתרון ענק.‬ ‫-כן.‬
‫אונה הייתה מאוד מודאגת עד עכשיו.‬
‫יכול להיות שהיא‬ ‫לא ערנית כמו שהיא צריכה ויכולה להיות.‬
‫לאונה, לדעתי, יש חלק כלשהו‬ ‫בתודעה שלה שרוצה להוכיח לה‬
‫שהיא יכולה לעשות את זה ושהיא חזקה.‬
‫היא מאוד נחושה.‬
‫קולה דוחף את עצמו מאוד חזק.‬ ‫דני היה קפטן של כמה קבוצות רוגבי.‬
‫כן.‬
‫אני לא בטוחה שדני חזק‬ ‫מבחינה מנטלית כמו שאתה חושב שהוא.‬
‫עבר קצת זמן מאז שהוא שיחק באופן מקצועי,‬
‫והוא אימץ לעצמו גישה מאוד רגועה,‬
‫הוא מאוד מחובר לטבע,‬
‫אבל זה לא תמיד טוב כשצריך להתחיל לפעול.‬
‫הגעתי לירוק.‬
‫אני מניחה שזה בטח איפשהו כאן.‬
‫ניסיתי להגיע לגדר והלכתי לאיבוד,‬ ‫ולא היה לי מושג איפה אני.‬
‫אוי, צריך למהר.‬
‫ואז ראיתי גרזן.‬
‫זה בטוח זה.‬
‫אני לא יודע אם אני אצטרך אותו,‬
‫אבל אני אקח אותו.‬
‫- אונה, מרחק מהיציאה: 294 מ' -‬
‫אונה תצטרך להגיע ליציאה שנמצאת מתחת לגדר…‬
‫- יציאה -‬
‫כדי לגלות לאיזה כלי היא תזדקק כדי לברוח.‬
‫- יציאה, דני -‬
‫יש. כן, מצאתי אותך.‬
‫זה המקום שאליו רציתי להגיע. הסולמות.‬
‫איזה יופי.‬
‫יש לי פה את המפה.‬
‫אני צריך ללכת להביא שלבים בשביל הסולם.‬
‫- דני, מרחק מהשלבים: 149 מ' -‬
‫כדי לברוח דרך יציאת הסולם,‬ ‫דני יצטרך למצוא את חבילת השלבים החסרים‬
‫שנמצאת ליד בריכת קיימן.‬
‫טוב, כל הכבוד.‬
‫טוב, הנה הארבע על ארבע.‬
‫אוקיי.‬
‫אני צריך לחבר מחדש את הגלגל, אבל,‬
‫כדי לחבר מחדש את הגלגל,‬ ‫אני צריך למצוא ארבעה אומי כנף.‬
‫האומים מאוד רחוקים מפה.‬
‫- לורנס, מרחק מהאומים: 637 מ' -‬
‫כדי לברוח באמצעות רכב הארבע על ארבע לורנס‬ ‫יצטרך לחבר מחדש את הגלגל בעזרת אומים,‬
‫אבל האומים נמצאים‬ ‫במרחק של יותר מחצי קילומטר משם.‬
‫אני מנסה להתכופף פה‬
‫כי… אני עומד לעלות… די גבוה,‬
‫ואני לא רוצה שיראו‬ ‫את הצללית שלי על הרקע של השמים.‬
‫אם זאת הייתה‬ ‫המאורה של בר לקשישים, הייתי משחק אותה פה.‬
‫אבל זאת לא. זה אני‬
‫מול שלושת המתמודדים שלנו‬ ‫שנמצאים כנראה הכי בכושר.‬
‫אוי, לא. יש שם מישהו.‬
‫הנה אונה.‬
‫איך הולך לך?‬
‫אני לא בטוחה.‬ ‫אני לא מוצאת את מה שאני מחפשת.‬
‫מה את מחפשת?‬
‫את הגדר?‬ ‫-כן.‬
‫שם. בראש הגבעה.‬
‫שם?‬ ‫-כן.‬
‫יש שם ריח של פיפי. סליחה.‬
‫תודה.‬ ‫-טוב…‬
‫תיזהרי.‬
‫אה, תודה.‬
‫זאת הגדר! הנה היא.‬
‫אני רק צריכה את זה.‬
‫אני רק צריכה את זה כדי לחפור.‬
‫הגעתי ליציאה שלי.‬
‫אני צריכה לחפור לעצמי יציאה, ונראה לי שזה‬ ‫נועד כדי להטעות אותי. זה לא את, זה גרזן.‬
‫- אונה, מרחק מאת החפירה: 798 מ' -‬
‫הדרך המהירה ביותר‬ ‫לצאת מתחת לגדר היא לחפור בעזרת את החפירה,‬
‫אבל האת נמצא בצד השני של המאורה,‬
‫וכדי להביא אותו‬ ‫אונה תצטרך להשאיר את היציאה ללא השגחה.‬
‫לורנס כיוון אותי ליציאה.‬
‫אני אשמור על היציאה שלי,‬ ‫ואם לורנס יחזור לפה אני לא אתן לו לעבור,‬
‫כי אם הוא ירצה לצאת מפה‬ ‫אני פשוט אשכב ככה. אני רוצה להמשיך.‬
‫אני אתחיל לחפור עם הגרזן ועם הידיים שלי.‬
‫עד שהגעתי לפה, אני לא מוותרת.‬
‫אני ממש לא רוצה שבר יתפוס אותי.‬ ‫אני לא רוצה ללכת הביתה.‬
‫אני חופרת כדי להציל את עצמי.‬
‫מבין ארבעת המתמודדים שנמצאים שם…‬ ‫-כן?‬
‫מי המתחרה הכי קשה לדעתך?‬
‫תראה, אני חושבת שאונה היא… כאילו…‬
‫אוקיי.‬ ‫-כמו איזו לארה קרופט קשוחה כזאת שם.‬
‫דני לא כל כך מפחיד אותי.‬ ‫-כן, גם אותי לא.‬
‫וקולה?‬ ‫-אני עדיין לא מכירה אותו מספיק.‬
‫הוא לא מספר לנו שום דבר על הטקטיקות שלו.‬
‫קולה משחק את המשחק.‬
‫כן.‬ ‫-הוא עושה צחוקים, הוא מספר בדיחות? לא.‬
‫הוא רוצה לנצח.‬ ‫-כן.‬
‫גם קולה וגם דני הם…‬ ‫מרשימים מבחינת היכולת הפיזית שלהם.‬
‫אני הייתי אומר שהם המתחרים הכי גדולים שלנו‬
‫כי אני חושב ששניהם מאוד חזקים.‬
‫אני אמצא פה מקום טוב לחכות בו.‬
‫- קולה - בר -‬
‫עקבתי אחרי קולה לצד השני של המאורה…‬
‫- קולה, מרחק מבר: 163 מ' -‬
‫אבל עכשיו איבדתי אותו. מה שטוב בזה שנכנסתי‬ ‫לבין העצים זה שיש לי שוב ראות טובה.‬
‫פתאום אני יכול לראות אותם‬ ‫ממרחק של איזה 100 מטר.‬
‫אוקיי, הנה קולה.‬
‫והוא הולך ישר לעבר אחת מהמלכודות שלי,‬
‫אז אני אחכה פה ופשוט אראה מה יקרה.‬
‫מה זה?‬
‫יש פה חבל.‬
‫ורשת. יש פה הרבה חבלים.‬
‫אז זה לא רמז. זאת מלכודת או משהו, לא?‬
‫זאת בטוח מלכודת.‬ ‫אז אני שם, ואני צריך ללכת לכיוון ההוא.‬
‫בלי הדגל האדום. אני לא נוגע בו.‬
‫כל הכבוד, קולה.‬
‫הוא שם לב לחוט, הוא הסתכל למעלה.‬ ‫רוב האנשים לא מסתכלים למעלה כשהם בג'ונגל.‬
‫הם מסתכלים על הרגליים שלהם‬ ‫כי הם מפחדים מנחשים.‬
‫אבל אני מבטיח לכם שלא כולם יהיו מספיק‬ ‫מודעים לסביבה שלהם כמוהו כדי להסתכל למעלה.‬
‫טוב, להישאר רגוע.‬
‫קולה מאוד ערני,‬ ‫ולהתקרב אליו זה כמעט בלתי אפשרי,‬
‫אז אני פשוט אחכה פה ואשמור כוחות.‬
‫זה יהיה מקום טוב ל…‬
‫לנסות לבנות בו מעין אומגה,‬
‫ואז אם מישהו יתקרב, אני אוכל להפתיע אותו.‬
‫אוף, הלכו לי הרגליים.‬
‫אני מותש.‬
‫אני צריך לשמור כוחות.‬
‫- דני, מרחק מהשלבים: 149 מ' -‬
‫מרגישים פה עייפות שהיא אחרת‬ ‫מהעייפות שמרגישים ברוגבי כי תמיד חם,‬
‫אנחנו בשטח לא מוכר,‬ ‫אנחנו לומדים מיומנויות חדשות,‬
‫היה לי קשה לקרוא את המפה,‬
‫זאת סביבה אינטנסיבית.‬
‫זה הרבה יותר קשה ממה שזה נראה.‬
‫- דני -‬
‫- אונה, יציאה -‬
‫זה הרבה יותר גרוע ממה שחשבתי שזה יהיה.‬
‫אני כל כך עייפה ו… פשוט החום.‬
‫אני נכנסת לפניקה.‬
‫אני לא הולכת מפה‬ ‫כי אני שומרת על היציאה שלי.‬
‫אם אני אראה את בר‬ ‫אני ארוץ אל מאחורי הסלע ההוא.‬
‫זה מאוד קשה כי אני‬ ‫לא יכולה להסתכל מאחוריי.‬
‫מה אני אעשה?‬
‫אני לא יודעת מה לעשות‬ ‫כי אני בקושי נושמת כי זה כל כך מתיש.‬
‫לא נראה לי שאני יכולה‬ ‫לעמוד בזה יותר כי אני כל כך עייפה.‬
‫אז אני מחפש…‬
‫אני חושב שזאת תהיה קופסה של אומים בתפזורת.‬
‫למען האמת, הייתי מעדיף‬ ‫קערה של אגוזים בתפזורת‬
‫וג'ין וטוניק.‬
‫אני שומע עוד מישהו שהולך בדרך ההיא.‬
‫לורנס.‬
‫הולך על המסלול הראשי.‬
‫הנה הוא בא.‬
‫כשאתה עייף, אתה מתחיל‬ ‫לבחור את הדרכים הכי קלות.‬
‫אני יכול כמעט להבטיח לכם‬ ‫שהוא יישאר במסלול הזה,‬
‫ושם אני אתפוס אותו.‬
‫אני מאוד מודאג.‬
‫אני חושב שזה אזור מושלם לבר.‬
‫אני מרגיש אותו.‬
‫לורנס אמור להיות בדיוק מאחוריי עכשיו.‬
‫הוא לא ראה אותי. זה טוב, אני מרוצה מזה.‬
‫משקפת.‬
‫היא בכלל לא שלי.‬
‫הסתכלתי למעלה,‬
‫וראיתי אותו,‬
‫וכל מה שיכולתי לעשות זה פשוט לעמוד שם.‬
‫לורנס, אל תזוז!‬
‫אוקיי. אחד נפל.‬
‫תמיד הראשון.‬
‫- נתפס -‬
‫לא היה לי שום מושג שהוא יהיה שם למעלה.‬
‫הוא קפא, ותגובת הקיפאון הזאת‬ ‫שיש לאנשים כשהם מפחדים…‬
‫בעצם, הוא היה צריך לברוח, להיעלם מפה.‬
‫והוא היה יכול להצליח לברוח,‬ ‫הוא השיג אותי בכמה שניות.‬
‫אבל הקיפאון הזה גומר אותך.‬
‫פעם שנייה במאורה של בר. נתפסתי פעמיים.‬
‫אני לא יודע אם להיות גאה או להתבייש.‬
‫עכשיו בר הוא זה שיחליט מה עומד לקרות לי.‬
‫אחד נתפס.‬ ‫-אחד נתפס.‬
‫אחד נתפס.‬ ‫-מישהו נתפס.‬
‫אחד נתפס.‬ ‫-אוי, אלוהים.‬
‫רק נקשיב רגע.‬
‫אוקיי.‬
‫אני שומע קצת רעשים מהכיוון ההוא.‬
‫- דני, מרחק מהשלבים: 16 מ',‬ ‫מרחק מבר: 25 מ' -‬
‫אני פשוט אלך לנסות‬ ‫לסרוק את החצי הצפוני של המאורה.‬
‫הנה זה.‬
‫מצאתי את זה. יש לי את זה.‬
‫כדי לברוח דרך יציאת הסולם,‬ ‫דני צריך למצוא את השלבים החסרים.‬
‫- שלושה שלבים לסולם -‬
‫- שלושים שניות -‬
‫אבל בר הכניס אותם למלכודת עם טיימר.‬
‫צריך לשחרר אותם?‬
‫הזמן הולך ואוזל.‬
‫השעון מתקתק. כמה זמן נשאר?‬
‫היי.‬
‫שמעתם את זה?‬
‫זה אומר בוודאות‬ ‫שמישהו הפעיל את אחת מהמלכודות.‬
‫נראה לי שלקח לי יותר מדי זמן.‬
‫אז תפסתי מישהו.‬
‫- נתפס -‬
‫ואו, זה היה אינטנסיבי.‬
‫נתתי את כל כולי.‬
‫אני מחזיק אצבעות שתהיה לי עוד הזדמנות‬ ‫להוכיח לבר שאני יכול להמשיך לעשות את זה.‬
‫מישהו נתפס.‬
‫אולי אחד מהם יילכד במלכודת.‬
‫שניים נפלו, נשארו עוד שניים.‬
‫עכשיו אני צריך למהר.‬
‫אני יודע שיש פה למעלה יציאה מהמאורה.‬
‫אני חושב שננסה להתקרב אליה‬ ‫ולבדוק אם מישהו נמצא בדרך אליה. קדימה.‬
‫זה סיוט. אני מותשת.‬
‫אני פשוט מותשת.‬ ‫אני מרגישה כאילו שאני עומדת להתעלף.‬
‫זאת הרגשה פשוט נוראית, ולא נשארה לי‬ ‫טיפת כוח. אני לא יודעת איך אני אעשה את זה.‬
‫הלב שלי דופק כל כך מהר. הייתי‬ ‫מאוד מודעת לזה שבר יכול להתגנב מאחוריי.‬
‫- בר -‬
‫- אונה, מרחק מבר: 173 מ' -‬
‫כשהייתי קטנה, הפחד והסיוט‬ ‫הכי גדולים שלי היו שמישהו ירדוף אחרי,‬
‫אז הסיוט שלי התגשם.‬
‫אני לא מצליחה להיכנס.‬
‫- מרחק מבר: 131 מ' -‬
‫- אונה, בר -‬
‫אני מדמיינת את הילדים שלי, אני‬ ‫שומעת אותם אומרים לי, "אימא, אל תוותרי".‬
‫אוי, זה אומר שמישהו ברח.‬
‫זה היה הדבר הכי קשה שעשיתי בחיים.‬ ‫הרגשתי כאילו שאני חופרת לעצמי קבר.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫הייתי נחושה להצליח לברוח, וברחתי.‬
‫זאת ההרגשה הכי טובה בעולם. בפירוש.‬
‫- קולה - בר - יציאה -‬
‫עכשיו נשאר רק מישהו אחד.‬
‫אין לי מושג כמה זמן נשאר,‬ ‫וזה ממש מטריד אותי.‬
‫זה פשוט משחק ענק של חתול ועכבר,‬
‫ועל סמך הניסיון שלי, החתול תמיד מנצח.‬
‫אוקיי, אז… ממש קשה לראות.‬
‫הסיכוי הכי טוב‬ ‫הוא לעלות לנקודה גבוהה ולנסות לזהות תנועה.‬
‫אנחנו מתקרבים לסיום.‬
‫איפה אתה?‬
‫טוב, אני רואה אותו.‬
‫הוא נראה לי עייף.‬ ‫אין לו תוכנית, הוא לא יודע לאן הוא הולך,‬
‫אבל הוא יודע שאני נמצא בעקבותיו.‬
‫כשמשחררים את בר לחופשי, הוא לא עושה צחוק.‬ ‫אני לא מוכן שיתפסו אותי היום.‬
‫אם יתפסו אותי אני לא אוכל‬ ‫לחזור למחנה ולהתנהג כמו שאני מתנהג.‬
‫הוא רודף אחרי. אני כמעט מריח אותו.‬
‫הוא מתקדם מהר.‬
‫זה לא טוב. אני מרגיש כמו ארנבת.‬
‫והנה הוא, הנה קולה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אני אתפוס אותו.‬
‫אני חייב לזוז.‬
‫תרגום כתוביות: דנה עומר‬