-Den går fortare. -Herregud! Skämtar de med mig?!
Fyra personer tackar i nuläget nej till en halv miljon dollar!
-Vad är det som pågår?! -Det är stora pengar, men de är värda mer.
Ni inser väl att det är riktiga pengar
som jag för över till er om ni trycker på knappen?
-Och ni blir kvar i tävlingen. -Herregud!
Tryck inte! Alla…
-Nej, Deano! -Nej!
Är ni fullständigt galna?!
Hur kan man motstå pengarna?
En av er kan trycka!
-Niohundratusen! -Herregud! Va?!
-Gör det inte, Deano. -Vad gör han?
Struntar ni i pengar?
Inte långt kvar!
Vill ni inte…?
-Du klarar det! -Vill ni inte ha en miljon dollar?
Vad är det som pågår?!
Deano, stå på dig!
Det här är på riktigt. Det är riktiga pengar!
Milda makter!
Det är riktiga pengar. Riktiga pengar!
Vill ingen av er ha en miljon dollar?
Gör det inte!
Jag tror inte att det är sant.
Fem…fyra…
Gör det inte, Deano!
Sista chansen att få en miljon dollar!
-Snälla Deano! -…tre, två…
Tar han dem?
-…ett! -Herregud.
Ni betyder mer för mig än summan på skärmen.
Erbjudandet gäller inte längre.
Ja!
Herregud! Ja!
Alla fyra sa nej till en miljon dollar för att ni skulle få vara kvar.
-Du sa nej till en miljon! -Min integritet är inte till salu.
-Herregud. -Jag vill tjäna…
-Vad hände…?! -Vad tusan?!
Tittarna kommer inte att tro det.
Jag börjar nästan gråta nu.
Vem har nånsin tackat nej till en miljon dollar i tv förut?
Jag flippar ut. Jag vet inte vad jag ska göra.
Därmed har vi tävlat färdigt i tornet.
Hon gjorde det!
Här kommer han!
Deano! Deano! Deano!
Nu kör vi!
De fyra deltagarna, som alla är här för att vinna pengar,
tackade nej till en miljon dollar.
Inte för sina vänner, utan för personer de känt i ett par dagar.
Personer de ska tävla mot i kommande matcher.
Det verkar kanske för galet för att vara sant, men det är sant.
En knapptryckning hade gett honom en miljon dollar, men han sa nej.
Alla ni som tittar där hemma: Så här ser en levande legend ut.
-Tack för att ni litade på mig. -Tack själv.
Jag har ingen stor familj, men jag har allt jag behöver här.
Förstår ni vad jag menar?
Låt oss visa alla att man kan vara en god människa och ändå vinna!
Pengar kommer och går, men integritet och heder förtjänar man.
Ja!
Det är jobbigt att lägga sitt öde i nån annans händer.
Vi har alla gjort det.
Jag var livrädd för att nån skulle falla för lockelsen tidigare.
Så jag tänkte inte göra så mot er
eller mot mina nära och kära. Ni kan lita på mig.
Jag älskar er.
242 SPELARE ÅTERSTÅR
Det är ännu en vacker dag i Beast City och alla deltagarna vaknar just.
Jag vet inte hur det här gick till, men jag kan inte bli gladare.
Vi såg igår hur starka vissa är. Jag hade inte kunnat motstå pengarna.
Det blev tydligt att spelarna drogs särskilt mycket
till de fyra lagkaptenerna som tackade nej till en miljon dollar.
Jag har stor respekt för dig som ledare och vill se hur långt du går.
-Vi behöver fler som du. -Tack.
Den mannen har mer viljestyrka än 99 procent av världens befolkning.
Han tackade nej till en miljon.
Jag litade på honom direkt och vi ska hålla ihop hela vägen.
-Det är helt sjukt, eller hur? -Ja, ett gemensamt äventyr.
Om jag tar mig till de hundra bästa, eller tio bästa…
Stopp där. När vi är bland de hundra bästa.
Jag är en ödmjuk person.
Det kallas tävling, men ibland har det varit rena kriget.
Jag har njutit av varje ögonblick på slagfältet.
När det var dags för mig att kliva fram, gjorde jag det.
Jag visste hela tiden att jag aldrig skulle ta emot en muta.
Min integritet är inte till salu.
-Har ni fått många vänner? -Ja.
Vi har alla förlorat goda vänner.
-Men så blir det väl inte idag? -Nej.
Trots att 251 spelare blev utslagna igår
är de återstående 242 spelarna motiverade och optimistiska.
Åtminstone för tillfället.
God morgon, allihop!
Vi kan nog alla hålla med om att matcherna i tornet var brutala.
-Ja! -Japp.
Som omväxling ska vi göra en kul grej där ingen blir utslagen.
Ja!
Just det. Ni har förtjänat det.
Istället för att skicka hem folk ger vi ett pris till vinnarna.
Priset är den där VIP-villan.
Plus en liten överraskning ni får veta mer om senare.
Under hela er vistelse i Beast City erbjuder villan avskildhet och lyx.
Och kanske en fördel mot de andra spelarna.
Dela upp er i grupper om tre. Välj personer ni gärna bor ihop med.
Föga anar de tävlande att syftet med det här spelet
är att de ska paras ihop med sina bästa vänner.
Den deltävling som följer efter den här
är den tuffaste vi haft ur ett psykologiskt perspektiv.
-Varför valde ni varandra? -Tack vare deras välsignade förmåga.
Vi är helt avslappnade.
-Varför valde ni varandra? -Vi har hängt ihop ända sen vi kom.
Vi har redan blivit vänner. Vi kan lika gärna fortsätta.
-Vänta lite. 751, 757 och 759. -Vi representerar 750-gänget.
Det var meningen.
-Vill ni bo i VIP-villan ihop? -Ja. Det vore toppen.
-Kanske inte för mig. De är äkta makar. -Du får flytta ut din säng.
Som väntat slog sig folk ihop med vänner och familj.
Men de inser snart att i Beast Games är det kanske inte den bästa idén.
Vänskap! Jag älskar vänskap.
Ni ska tävla i att hoppa säck, och ni ska göra det på Beast City-planen.
Reglerna är enkla: Hoppa fram och tillbaka.
Det lag som är snabbast vinner VIP-villan.
Och dessutom ett hemligt pris i huset.
Kom ihåg att ingen åker ut. Vi har bara kul.
Tre, två, ett - kör!
Som jag misstänkte ville spelarna ha kul efter allt de varit med om.
Men i slutändan ska nån ändå vinna.
Ja!
Vinnare är nr 514 och hans lag!
Gratulerar!
De tre vännerna får bo i VIP-villan.
Men den stora överraskningen är innehållet i portföljen.
-Vad tror ni finns i portföljen? -Jag tror att det är pengar.
Öppna den.
Det som ingår i priset är immunitet i nästa utmaning!
Det handlar om den utmaning jag tidigare nämnde.
De tre spelarna behöver inte delta.
De är automatiskt vidare till nästa tävling.
Vi förtjänade segern och är kungar i den här staden.
Vad gäller de 99 procent av er som inte fick immunitet…
Inför säckhoppningen pratade jag mycket om vänner.
Vänner.
Vill nån av er gissa varför?
Vet ni vad? Jag ska ge er svaret.
Säckhoppningen var ett sätt att få er att bilda lag med era vänner.
Ni stannar kvar i samma tremannalag även vid nästa tävling.
Tyvärr, för alla er vänner där ute,
kan högst två av tre i varje lag återvända till staden.
Jag ger er några minuter att njuta av lugnet före stormen.
Efter den här deltävlingen förlorar jag personer jag kommit nära.
Jag är mycket upprörd. Det suger.
Med Jimmy är inget som det verkar.
Jag kommer att börja gråta.
-Det svåra är att vi är vänner. -Ja.
-Och du? -Jag är bara här.
-Bara här…? -Det kanske inte är bra för dig.
Jag är lite orolig eftersom jag skildes från mina vänner.
Jag vet inte om det är bra eller dåligt.
Vad säger ni?
Vad händer där borta?
Vakter! Gör er redo att ledsaga dem.
Ta fram handfängslen!
Nu kör vi.
Vi går ut genom grindarna. Vakterna visar vägen.
Välkomna till nästa deltävling.
Ni är indelade i grupper om tre spelare.
Alla grupper ska gå in i en av de 80 kuberna framför er.
Följ en av våra vakter, så tar de er till kuben som avgör ert öde.
Ett fängelse! Herregud.
-Oj, vad… -Vad är det här?
-Herregud. -Vad ska vi göra?
Det här är på riktigt.
Va…?
Bara vita väggar.
Det är som ett dårhus. Herregud!
Vi vet inte vad som pågår.
Vi har en röd telefon. Det står: "Be om vad som helst."
Det finns en bygel med handfängsel på väggen.
Extra handfängsel, kamera, telefon…
Det är rena mentalsjukhuset.
Jag börjar slå på väggarna!
Då så. Vad tycker ni om er kub?
Bu!
Ni undrar säkert vad utmaningen går ut på.
Det är faktiskt väldigt enkelt.
Jag sätter en timer på fem timmar.
Det är den tid ni har på er att besluta vilka två som ska gå vidare
och vem som kedjas fast i väggen och därmed bli utslagen från programmet.
För att göra beslutet lättare har ni varsin telefon i era kuber.
Med den kan ni be om vilket föremål som helst för att hjälpa er i beslutet.
Om ni inte fattar ett beslut inom fem timmar
blir alla tre utslagna.
Varför måste vi vara här tillsammans? Varför är det inte några jag ogillar?
Jag trodde aldrig att jag skulle behöva tävla mot min bror.
Jag vet att ni är väldigt goda vänner.
Så lycka till med att välja vem som får åka hem.
Starta timern!
Ni har fem timmar på er att skicka hem en av era närmaste vänner.
-Det här blir ett svårt beslut. -Ja.
De sätter griller i huvudet på oss.
Jag vill inte behöva stanna här i fem timmar.
Jag hoppas att vi inte behöver göra det.
Vill nån åka hem?
Nej.
Det har gått en minut och vi gråter redan!
-Hur bestämmer vi det? -Ja…
Hur avgör vi vem som åker ut?
Jag kan inte fortsätta…!
Det är det svåraste med utmaningen.
Sanningen är att ingen vill åka ut.
För bara en timme sen samarbetade de tre deltagarna som vänner.
Nu kan de inte ens titta på varandra.
Ska jag bara göra det?
Jag vill tro att allt sker av en anledning, men jag tvivlar på det.
Gå. Ut med er!
Oj. Killar, vi har precis börjat.
Men…oj.
För vissa var vänskapen värd mer än pengar.
Även om det handlar om miljontals dollar.
Är du säker på att du inte vill ha immunitet för din uppoffring igår?
Nej, det är lugnt. Det är lugnt för mig.
Jag låter slumpen avgöra.
Herre, jag älskar dessa män och ber att de endast får gott i sina liv.
-I Jesu namn, amen. -Amen.
ISBJÖRNSVAKT
Jag älskar er, killar.
När vi kom hit kallade vi varandra vänner.
Om du bestämmer dig för att gå, eller om du gör det,
eller om jag går, så klandrar jag ingen för det.
Jag skulle aldrig pressa nån att stanna kvar.
-Alla har sina skäl att vara här. -Absolut.
Jag skulle aldrig säga att mitt skäl är viktigare än nån annans.
Jag skulle vilja veta varför vi alla är här.
Min syster dog i tidig ålder.
Dessförinnan dog min pappa i cancer och lämnade mamma ensam.
Så det handlar inte bara om mig.
Det handlar om att hjälpa min familj och såna som verkligen behöver det.
Pengarna hjälper mig också.
Jag vill ha familj en dag. Jag vill bli mamma.
Det handlar inte om att jämföra
vem som har det värst eller behöver pengarna mest.
Jag vet att ni inte menar det, men…
Jag vet inte vad jag kan säga för att vi ska gråta mer.
Eller för att vi ska tycka mer synd om varandra. Det handlar inte om det.
Det blev snabbt tydligt att de flesta av grupperna
skulle få svårt att avgöra vem som skulle kedja fast sig i väggen.
Men vissa hade en uppenbar nackdel.
Herregud.
Allt handlar om AJ och Aylla.
När man har nån annan i närheten så lämnar man den inte bara utanför.
Herregud…!
Jag är med två bröder som har sagt att jag får åka hem.
Jag sa att om de inte kan bestämma sig för en av dem,
så får båda följa med mig. Vi får se vad de säger.
-En av er två borde åka hem. -Nej, en av oss tre.
-Jag åker inte ut om inte ni gör det. -Så här är det.
Ditt beslut gör att vi åker ut alla tre.
-Du åker alltså garanterat ut. -Jag ändrar mig inte.
-Precis. Du står upp för dig själv. -Jag märker att du är envis.
-Om jag åker ut, gör vi det tillsammans. -Du faller på eget grepp.
-Om du… -Jag säger det en gång till.
Din ståndpunkt innebär att du faller på eget grepp.
Det är viktigt för mig att vara konsekvent med mina tankar.
Jag vill inte förstöra för er, men jag måste vara stark i mig själv.
Jag vill inte såra er, men…
Jag tänker inte bryta ihop, men känner mig förminskad.
Jag är uppenbarligen ensam, men vill inte bli tvingad till det här.
Jag vill inte att ni ska tro att jag struntar i hur det går för er.
De kanske utmålar dig som skurk.
Jag vet att det kommer att bli så.
Jag märker att ni börjar bli skakade.
Men oroa er inte, för det finns som sagt en telefon i era celler.
Om ni inte vill att alla tre i er grupp blir utslagna
föreslår jag att ni börjar ringa.
Han sa att vi kan be om vad som helst.
Vad kan man be om som gör beslutet enklare att fatta?
Vi kan spela ett spel. Den som förlorar blir utslagen.
Det ska vara ett spel som vi alla kan spela.
-Vi kan kasta tärning. -Tycker du det?
-Ja. -Okej.
Beast-linjen. Vad gäller saken?
Skulle vi kunna beställa en tärning?
-Den kommer. -Tack.
-Herregud. Tack. -Tack.
Chandler.
-Har ni Monopol? -Vi löser det på en gång.
En kortlek och en pepperonipizza.
-Brädspelet Operation. -Tärningar.
-Pizza och tärningar. -Ett stoppur, tack.
Tack, bror. Vilket… Vilket rum?
-Jenga-dags. -Jippi!
Lustigt stora tärningar.
Vår plan är att skaffa en kortlek.
Två tärningar. Den som får lägst åker ut.
Den som drar spader ess sätter handfängsel på sig.
-Jag vill inte. -Det vill ingen.
Vad som än händer, så älskar jag er.
Okej, nu kör vi.
-Hjärtat har aldrig slagit så fort. -Det suger.
-Förlåt, jag bara… -Det är jobbigt. Vi förstår.
Du åker fort ut.
Jag har aldrig svettats av att spela Jenga.
Det här är ett tärningskast värt fem miljoner dollar.
Nu kör vi.
Lägst summa åker ut.
-Jag fick 12. -Snyggt.
Nej!
Lägg av!
Jag förlorade.
Jag är hemskt ledsen, Cody! Jag är hemskt ledsen.
Cody!
-Det är lugnt. -Jag älskar dig, bror.
Jag älskar er. Lycka till i tävlingarna.
-Jag älskar verkligen dig. -Jag älskar er.
Gå nu. Gå och vinn utmaningen, okej?
-Ha det bra, bror. -Ni är legender.
-Ha det bra, Zach. -Tack, Andy.
Tack.
Efter tre timmar var 62 av 80 grupper kvar i sina kuber.
Men de önskemål vi fick blev allt mer intressanta.
Hallå? Kan jag hjälpa dig med nåt? Monopol. Nåt annat?
Vem beställde den där?
Jag sa att man kan beställa vad som helst.
Duktig flicka.
De var inte ensamma om att utnyttja det.
Två prinsessklänningar och en drömprinsdräkt.
En snow cone-maskin, sockervaddsmaskin och en pool.
Och en pepperonipizza.
Uppfattat.
-Jösses. -Här är några av era grejer.
Det kommer mer.
Vi ses på festen. Ta med alla dina vänner.
De är galna.
Jag tror att de kan ha glömt att fem miljoner dollar står på spel.
Önskemålen blev allt mer galna.
-Ett bollhav? -Ett medium.
-Trettiotvå par strumpor. -Hallå! En tatuerare.
Kan man komma varandra nära utan att tatuera sig spontant?
-Herregud! -Det här är helt sjukt!
"Jag vill att Jimmy gör det här."
Okej.
Det känns fel.
Men de roliga önskemålen kunde inte fortsätta hur länge som helst.
-Tack. -Den här gruppen valde att spela Uno.
-Vi börjar med en gång, va? -Ja.
Fem miljoner dollar står på spel.
Uno. Jag vann.
Nr 680 hjälpte därför sin vän att fuska efter att själv ha vunnit.
Jag vann!
Vissa tävlande fuskade eller vägrade acceptera en förlust.
-Vi borde spela igen. -Nej. Du förlorade.
-Andra vägrade spela, vilket skapade kaos. -Jag tänker inte spela.
-Tänker du inte spela? -Vad tusan, Hazim?
-Han är här. Ta ett kort. -Nej!
-Hazim? -Han backar ur!
Hazim! Vill du åka hem?
-Ingen vill åka hem. -Ta ett kort, då!
Jag gick aldrig med på det.
Ni får tio sekunder på er. Inget grupptryck.
Okej, jag antar att ingen vill spela.
Vi har två timmar på oss att komma på nåt nytt.
Medan de funderade hade deltagarna i den här kuben sina egna konflikter.
Den sista som träffar i påsen åker ut.
Det är svårt att se med vita väggar.
Ja!
Okej.
-Träff. -Jag är utslagen.
-Känns det rättvist? -Ja.
-Är du säker? -Ja.
Nej, jag ljög.
Pang-pang, alla åker ut!
-Menar du allvar? -Ja, jag skämtar inte.
-Det är för j⸺--. -Jag vet.
Och det är på tv.
Snälla, gör inte så här mot oss. Vi var överens.
Du har 33 procents chans att klara dig.
Det ger dig mindre chans.
Varför inte låta en av oss vara säker, så möts du och jag?
Då är det 50-50 för dig.
Låt mig fundera. Jag förstår vad du menar.
-Vi kompromissar. -Jag måste bara fundera på det.
Hon ville uppenbarligen inte gå med på det,
men 20 minuters oavbruten manipulation kan ha fått henne att ändra sig.
Vi kör igen, helt enkelt.
Han deltar inte, men den som klarar sig har det i tankarna framöver.
-Vill ni dra kort igen? -Bara vi två.
Jaså? Ska inte du vara med?
Kortleken har blandats.
Jag hade en bra chans och nu är allt förstört!
Jag vill bara få det överstökat.
Tre, två, ett…
J⸺-!
Jag sa att jag skulle göra det.
Jag sa att jag skulle göra det!
Dra åt h⸺--, killar. Ni kan dra åt h⸺--.
Du framstår nog som elak, men du slapp vara med.
Jag och min bror pratade med varandra i hemlighet hela tiden.
Men…det vet inte hon om.
Hej då!
Herregud!
Jag är ett geni!
Tiden gick och det blev bråttom att lista ut vem som skulle bli utslagen.
De flesta…
Olyckstalet är…
…två.
…lät slumpen avgöra vilka som får vara kvar.
En trea.
Får hon en tvåa blir hon utslagen.
Jäklar. Det suger.
Fyra, tre, två.
-Hon fick lägst poäng. -Nej!
Jobbigt.
Lycka till.
Det är jobbigt.
Till och med grupper som hade kul för bara en timme sen
stod inför den bistra verkligheten att de måste fatta ett beslut.
-Herregud, nu händer det. -Jag älskar er.
Den sista som sitter säkert…
-Herregud. -…är nr 930.
Jag är hemskt ledsen.
Det är hjärtskärande.
Jäklar.
-Börjar det bli dags? -Jag tror det.
-Jag älskar er. -Tack.
Varsågod.
-Gråt inte. -Jag uppskattar det.
-Jag ska inte svika dig. -Det är lugnt.
Jag ska göra mitt bästa.
Med bara fem minuter kvar av tiden
började spelarna ta farväl av sina närmaste vänner.
Jag älskar dig så mycket.
Det är väldigt ovanligt att nån lyfter mig.
Oftast måste jag lyfta alla andra.
Därför ser jag dig som en storasyster.
Jag vill säga det nu medan jag har chansen.
Jag vill inte att det blir så här.
Men jag är glad att vara här med personer jag kan vara öppen med
istället för att sitta i ett hörn och inte kunna vara öppen.
Vi ber om en kortlek. Den med lägst kort blir utslagen.
-Vi singlar slant. -Det kan vara över efter en omgång.
Vi beställer in tre smörgåsar, varav en med två köttbitar.
Det avgör vem som åker ut.
-Vi kastar tärning om det. -Högst nummer vinner.
Sex.
Dollartecknet.
-Undergångens smörgåsar. -En smörgås värd fem miljoner.
Hoppas att de smakar bra.
Dollartecknet.
Ett, två, tre.
Okej.
-Jag är ledsen. -Det är okej.
-Jas…! -Det är lugnt.
Där är en, två…
-En, två… -Japp.
Jag har fyra.
Herregud.
S---.
-Vi är j⸺-- körda. -Jag är ute ur leken.
Ta lite frisk luft.
Vänner för livet, Deano. Du är fantastisk.
Ge er iväg nu! Gå ut och vinn.
Tittarna undrar om du skulle ta miljonen ifall du kunde vrida tillbaka klockan?
Jag är nöjd med vem jag är med eller utan en miljon dollar.
Tiden höll på att rinna ut.
60 sekunder återstår.
Du valde spel och förlorade.
Vissa grupper kunde inte bestämma vem som skulle kedjas fast i väggen.
Gör inte så här mot oss. Jag ber dig!
Du valde spel och struntar sen i reglerna. Du är en s⸺⸺-!
-Du slösade bort tid med småprat. -Det gjorde du med.
Det gjorde jag inte alls! Jag skulle ge dig en kram och tacka dig.
Så var det. Men då ändrade du dig eftersom du är en dålig förlorare.
Tjugofem sekunder.
Vi åker ut alla tre eftersom två 20-åringar vill köpa en Lamborghini.
Skakade jag hand? Skrev jag under på det?
Om det inte är skriftligt, gäller det inte.
Eller hur?
Tiden är ute.
Ni är själviska båda två. Jag tänker inte låta dem vinna.
Jag glömmer att ni är 20 år. Jag slösade bort min tid på barn.
Det som hände är inte okej. Du är en förlorare, för du förlorade.
Men allvarligt…
Sju grupper kunde inte bestämma sig i tid, så de är alla utslagna.
Jimmy har ingen aning om vad han gjorde mot oss.
Majoriteten av dessa grupper åkte ut för att de inte kunde fatta ett beslut.
Men en av grupperna blev utslagna på grund av att de tvekade för länge.
-60 sekunder kvar. -Herregud.
Om ingen har handfängsel åker alla ut.
Ni får göra det åt mig.
Jag kan stå bredvid dig, men jag gör det inte.
-Hjälp mig upp. Vi hinner inte. -Nej, det gör vi inte.
Vi kan stå bredvid dig, men inte sätta på dem.
-Snälla, sätt på dem. -Vi kan inte göra det.
Det är det sista jag ber om. Snälla, gör det åt mig.
-Ni måste hjälpa mig. -Sam.
-Ni måste göra det. -Jag tror inte att det räknas då.
Tiden är ute! Om ingen har handfängsel har alla åkt ut.
-Den sitter på. -Så där.
Ni var fyra sekunder för sena. Jag är hemskt ledsen.
Släck lamporna!
Nittiofyra personer blev utslagna. 148 går vidare till nästa tävling.
Ta hand om er.
148 SPELARE ÅTERSTÅR
Vi befinner oss i en stad fylld av hjärtesorg.
Vi sörjer alla deltagare som offrat sig för oss.
De kedjade fast sig i väggen…
…med tårar i ögonen när vi gick iväg.
Jag är hedrad och privilegierad att fortfarande vara kvar.
Det här är bara början.
Det är många känslor, så jag behöver varva ner lite.
Nr 225 sa att hon skulle köra ut oss. Vi är kvar, men inte hon.
Tyvärr hade nr 225 ingen chans.
Det var kört för henne från början, det visste vi.
KL. 08.59
KL. 09.00
Det är en ny dag och för att fira det
tog jag med ett stort guldpaket till de tävlande.
Vi tar in det.
God morgon, allihop. Hur mår ni?
-Nej…! -Det är ett stort guldpaket.
Jag är vid entrén om ni vill hälsa. Jag kan ha en liten present.
Gårdagen var rätt jobbig. Ni verkade ledsna allihop.
Jag tog med en present för att muntra upp er.
Öppna du.
Reglerna är enkla.
Det enorma guldpaketet ges till den som vidrör det först.
-Jag har inte ens förklarat allt, men… -Skämtar du?
Jag tänkte säga att man inte kan ångra sitt beslut.
-Vad tror ni finns här? -En dollar.
-Den där hästen. -Man blir utslagen.
-Vad tror du att den innehåller? -Kanske en nyckel, kanske utslagning.
Många tror att man blir utslagen.
-Vill ni se vad paketet innehåller? -Ja!
Vakter, öppna det.
Vad innehållet än är, så är det slutgiltigt.
FOTOGRAF
-Det är en biljett till ön! -Den innehåller en biljett till ön.
Nr 406 fick precis den första av många biljetter
till den privata ön värd 1,8 miljoner dollar.
Ett tropiskt paradis som en av spelarna kommer att vinna.
I lådan finns också en signalpistol.
Vad tror du att signalpistolen gör?
Avfyra den så får du se.
Jag skojar bara. Av rättsliga skäl måste jag göra det.
Kom igen!
Biljetten representerar en plats i helikoptern.
En sak man bör veta om helikoptern är att den bara tar sex personer.
Du har fått en biljett.
Jag har fem biljetter till som du får dela ut till vilka du vill.
Det är helt upp till dig. Mycket nöje.
-Han börjar förstås med sin bror. -Det är självklart.
Nr 409 har varit med mig sen tävlingens första dag.
Vi har gjort allt ihop.
Z har också varit med mig ett tag. Och han är egyptier som jag.
Nu kör vi. Tack.
Nu kör vi!
Det finns nu bara en biljett kvar. Vem blir den sista du tar med dig till ön?
Den här personen tackade nej till en miljon dollar. Kom fram, T.
Hon tackade nej till en miljon för honom.
Han återgäldade henne med en plats i helikoptern.
Det kallar jag karma, minsann.
Där åker den första av tio helikoptrar!
Jag talar nu till de 142 spelare som fortfarande är kvar i staden.
Det kommer bara nio helikoptrar till.
Det innebär att bara 54 av er får åka till ön.
Om ni inte tar plats i en helikopter åker ni ut.
Ta in nästa helikopter.
Jag har gömt en biljett till helikoptern nånstans i staden.
Lycka till.
Det är nog klokt att springa fort. Er framtid ska avgöras!
Ni har offrat era vänner, tackat nej till galna summor pengar
och kämpat med näbbar och klor för att vara här!
Låt det inte vara förgäves.
Text: Mattias Gustafsson Iyuno