בפרקים הקודמים...
הרגת את כל המשפחה שלך?
מי קורא לילד שלו מלאכי?
כאילו הם ציפו ממני להיות רע.
קישרתי את חייה של אליינה לשלך.
והכלל הוא, כל עוד את בחיים, אליינה תמשיך לישון.
אתה תהיה אנושי.
אני בטוחה ששמעת על האגדה על ארקדיוס.
אתה מכיר אותו בשם אחר, השטן.
קייד! -איך אתה כאן?
הפעמון צלצל 11 פעמים.
מספיק כדי שאקפוץ לביקור.
באתי להחליף בגדים לפני שאלך לבוני.
העברתי את השעה האחרונה בניסיון לחשוב מה אגיד לה.
אם לא אצליח למצוא דרך לסלוח לעצמי, אני לא יכול לצפות ממנה לסלוח.
בוני אדם הרבה יותר טוב ממני וממך.
מה זה?
שריד מהיצירה של קייד שהוא האמצעי להשמיד אותו?
יש לזה צדק פואטי. אני אומר שנתכנן איך להרוג את השטן.
כן, סליחה על ההפרעה,
אבל מה אם הייתי אומר לכם שיש לי תוכנית טובה יותר?
- שלושה ימים לפני -
אבא, קום! קדימה, אבא. תעשה משהו בבקשה.
תשע. הדבר הזה מתחמם. עשר.
אבא, קדימה! 11!
איפה אני?
מיסטיק פולז. "הגריל".
אלוהים.
מאוחר מדי להזמין אוכל?
בירה. המבורגר. שני המבורגרים. לא.
לא. שתי בירות, שלושה המבורגרים.
הטוגנים כאן טובים? אני זוכר שהם היו קצת רטובים.
ונקניקייה! נקניקייה.
זה מטורף?
שיהיה. תן לי נקניקייה.
זה היום המיוחד שלי, אני כאן,
וזה לא הגיהינום, פירוש הדבר
שאני בחיים, אז... תודה.
כן. יופי.
אין לזה טעם של שום דבר.
נו באמת.
למה אני לא יכול לטעום שום דבר?
קדימה, קדימה.
קדימה, קדימה, קדימה.
קדימה. קדימה.
אני לא מרגיש שום דבר.
אני לא כאן. אני לא בחיים.
טוב, הנה הבירה.
מוטוס.
טוב...
לפחות הרגשתי את זה.
- יומני הערפד -
זה מוזר או מה?
אני עדיין יכול לגעת בדברים. אני לא רוח רפאים.
יותר כמו חותם על טבעי.
תקוע בין ממדים הודות לפעמון הגיהינום.
רגל אחת בכדור הארץ, רגל שנייה בעולם הסיוטים הכאוב של קייד.
במנוסה, נעלם מהמפה.
עריק שמסתמך אך ורק על תבונתו.
עריק. זה מצחיק.
אני עדיין יכול לעסוק בכשפים אם אשאב מעצמי, אבל זה מצריך ריכוז.
זה כמו למצוא קליטה סלולרית במאדים.
רצחת את אשתי.
ארוסה.
זה היה באמצע הטקס כמדומני.
אבל, כן, כן, כן, טעות...
טעות עצומה.
עכשיו אני מבין את זה.
באמת.
מוטוס.
לעזאזל. -טוב. אתה מתקשה להתרכז?
לא.
ריק. יש לי שאלות.
תחילה...
איך לעזאזל אתה כאן?
אולי תגיד לי אתה?
צלצלתם בפעמון עצום,
ופתאום יכולתי לראות את מיסטיק פולז, אז הלכתי על זה.
והנה אני... משהו כזה.
בבקשה, אל תספרו לקייד. -היית בגיהינום?
כן, הרגת אותי. נראה לי שאני ברשימת ההמתנה לגן עדן,
אבל הם לא חוזרים אליי.
אמרת שיש לך רעיון טוב יותר מאשר להרוג את קייד בפגיון הזה.
תמצאו דרך להוציא אותי מהגיהינום, עד הסוף,
ואעזור לכם להרוג את קייד.
נראה לי שנוכל להסתדר בלעדיך.
מה אם הייתי מחזיר את אליינה?
בוא נקשיב לו עד הסוף, ריק.
הילד סוציופת.
כולנו ניהרג בגללך. -לא בהכרח.
אז לך על זה, דיימון, ובזמן שאתה מנסה
להערים על השטן, אני אתבצר כאן
עם שתי הבנות שלי, ואם שכחת, קאי ניסה לרצוח אותן
כשהן עדיין היו ברחם. -לא שכחתי, ריק.
כשאוציא ממנו מה שאני צריך, אשלח אותו חזרה לגיהינום
בחתיכות, אני מבטיח לך.
בכל מקרה, תעשה את זה הרחק מכאן.
מה עם קצת אמונה, הא?
אולי נשמור את השאלה הזאת
למישהו שמעולם לא הרג אותך?
הגעתם לבוני. תשאירו הודעה.
היי, זאת אני.
רק מתקשרת להגיד...
בוקר טוב.
אני יודעת שסטפן התכוון לבקר אותך אמש,
ואם לשפוט על פי העובדה שהוא לא חזר הביתה,
פירוש הדבר שזה התנהל ממש טוב,
או ממש לא טוב.
הייתי שמחה לשמוע את קולך,
אבל אם את לא מוכנה לדבר, אני מבינה.
מה שאת צריכה.
אם את צריכה זמן, מרחב...
גלונים של יין אדום.
אני כאן בשבילך.
עם או בלי סטפן.
איך אפשר לעזור לך, שריף?
אני זקוק לעזרתך. -באמת?
אף על פי שאני חלק מהאופל שהורס את מיסטיק פולז?
אני מצטער שפגעתי בך, טוב?
יש לנו בעיות גדולות יותר כרגע.
קיבלתי שלוש שיחות הבוקר מתושבי מיסטיק פולז
שרצו לדווח על פשעים ישנים.
היעלמויות, מקרים שטרם נפתרו... בכולם סטפן מעורב.
אחד מהם אפילו תהה אם הוא ערפד.
מה? -הבאתי אותם לתחנה
והכנסתי אותם לחדרים נפרדים,
בניסיון להשתיק אותם בינתיים.
מנין להם המידע הזה? -לא יודע.
הם אומרים שהזיכרונות האלה חזרו לפני יומיים.
אלוהים.
כשסטפן הפך לאנושי,
כל מי שהוא הפעיל עליו שליטה מוחית התחיל להיזכר.
סליחה!
מי אתה?
לעזאזל.
דוריאן?
דוריאן ויליאמס.
אתה תקרא לי בשמי המלא.
בוא.
אני לא הולך איתך לשום מקום.
קדימה.
טוב, דוריאן ויליאמס.
אתה עובד עם ריק. אני בקושי מכיר אותך.
למה אתה מכוון אליי אקדח?
כי אתמול התעוררתי,
והתחלתי להיזכר.
להיזכר במה?
בפעם הראשונה שנפגשנו.
זה היה בנשקייה לפני כמה חודשים.
כפי שאמרת, אנחנו בקושי מכירים,
אז זה בטח חדש לך ששכלתי את אבא שלי
ואת אחותי בשרפה בבית לפני שבע שנים.
לא ידעתי.
אני מצטער. -תחסוך ממני.
כי זה לא מה שקרה באמת.
זה הסיפור, השקר, שהתחיל להתגלות
בימים האחרונים כשנזכרתי
שאתה היית שם.
במה אתה מאשים אותי?
המשפחה שלי גרה בנוקסוויל.
הייתי בפגישת עידוד של התיכון.
כשהגעתי הביתה,
הדלת הייתה תלושה מהצירים, ואתה היית שם.
ספוג בדם.
אבא שלי.
אחותי.
הראשים שלהם.
ניגשת אליי והסתכלת לי בעיניים.
הרחתי את הדם שלהם בהבל פיך
כשאמרת לי לשכוח שנפגשנו.
להמשיך בחיי.
רגע לאחר מכן, ישבתי במושב האחורי של ניידת ועשיתי את זה בדיוק,
ראיתי את הבית שלי נשרף עד היסוד.
טיילתי בטנסי
עם מישהו ששמו קלאוס מייקלסון.
נאלצתי לעשות דברים כדי להוכיח את עצמי בעיניו.
דברים שניסיתי לשכוח.
רצחת את האנשים שאהבתי,
ואתה אפילו לא זוכר אותם?
קראו להם רוברט וטינה ויליאמס.
אני אף פעם לא שוכח את שמות הקורבנות שלי.
אבל לא טרחת לזכור את שלי.
אז מה, אם אתה לא רוצח אדם, אז טכנית, הוא לא קורבן שלך?
אני מצטער.
סליחה לא תספיק.
תתחיל לחפור.
אנזו.
אנזו, שמע אותי בבקשה.
אין לי גישה לכוחות כישוף, לכן עליך לבוא לקראתי.
בבקשה.
סימן.
כל דבר.
מה אתה צריך?
רק מתקשר לוודא שאת בסדר.
אני לא. אבל השארת לי תשע הודעות הבוקר,
אז מן הסתם אתה צריך משהו.
לא. אני לא רוצה שום דבר. אני רק... אני כאן בשבילך.
בעניין לא קשור,
התקדמת בניסיון לחלץ את אנזו מהגיהינום?
מה? -אני רק אומר, קייד יצא.
למה אנזו לא הצליח?
קייד השתמש בפעמון של מקסוול.
ועכשיו הוא קצת חסר סיכוי,
אלא אם כן אתה רוצה להסתכן שוב בהשמדת מיסטיק פולז.
אני לא מכשפה פעילה יותר.
אבל את גם לא תבוסתנית, בוני.
תפסיק. -אתה יודע מה?
אולי תתקשר אליי כשאתה לא...
לא. רגע, רגע, רגע. אל תנתקי. בוני, אני מצטער.
לא התכוונתי להיות גס רוח. פשוט...
רק קיוויתי שיש לך פתרון לאנזו,
כי אולי אצטרך פתרון גם למישהו אחר.
מישהו אחר כמו...
בואי נאמר שהיה לי... מצב של חצי רוח רפאים.
מישהו שחצי בעולם שלנו, שממש רוצה להישאר כאן באמת.
תן לי להגיד שלום. -מה?
תן לי להגיד שלום. -שתוק.
הכול היפותטי, בוני,
אבל מה אם הייתה דרך לנתק את חייך מאלו של אליינה?
מה אם המחיר הזעום שהיינו צריכים לשלם היה לשחרר נשמה מהגיהינום?
דבר ראשון, כשאתה אומר "אנחנו", אתה מתכוון אליי.
דבר שני, זה מטורף,
כי האדם היחיד שיכול לנתק את הקשר הוא קאי,
והוא מת במשך שנים.
מי יושב לידך?
אף אחד. -באמת?
כי הייתה לי תחושה מוזרה ביותר.
יש שם מישהו איתך.
מישהו שאתה לא רוצה שאדע עליו.
אני אבהיר את עצמי.
גם אם היה מישהו איתי,
לא הייתי רוצה שתדעי,
בגלל שטן קורא מחשבות מסוים
שמחפש נשמות שברחו.
ומה שלא יודעים לא כואב.
אלוהים.
תגיד לי שאתה לא מדבר על קאי פארקר.
ברור שלא.
למה שתגידי את זה בכלל?
כי אני מכירה אותך.
וכי יש לי תחושה חזקה להפליא
שאני לא יכולה להסביר.
הכול בסדר, בון?
דיימון, לפני שסבתא שלי עזרה לי להתחבר לכוחות הכישוף,
היא אמרה לי שאני מתקשרת.
וזה מסביר איך אני יודעת שאתה מסתיר משהו.
ולמה אני עדיין מרגישה את אנזו.
מצוין. הכוחות העל-טבעיים החדשים שלך יכולים לעזור לשחרר מישהו מהגיהינום?
אין לי מושג.
אבל קייד ידע את התשובה.
אשאל אותו איך להציל את אנזו.
לא. רעיון גרוע, בון.
נשמע שהיא מתגעגעת אליי?
זה היה לפני שש שנים בערך,
היה רוצח אחד, ששכב במיטת בית חולים,
בגלל פציעת ירי.
הייתי אמור לשמור על החדר שלו.
ואז קרה דבר יוצא מן הכלל.
בחור מלחיץ, בעל שיער מוזר, ניגש אליי,
הסתכל לי בעיניים ואמר:
"הגיע הזמן להפסקה קצרה."
אני לא אמור לעזוב את העמדה שלי.
אבל הדרך שבה הוא אמר את זה...
כאילו הפעילו עליך שליטה מוחית כך שתציית.
כן. משהו כזה.
בכל אופן, חזרתי. והרוצח נעלם.
נחשי מי נשא באשמה?
איבדתי את התג שלי.
איבדתי את קצבת הפרישה.
חזרתי לשתות.
צר לי מאוד שזה קרה לך.
אבל אתה תשכח את הלילה בבית החולים.
אתה תתנקה ותשנה את חייך מן הקצה אל הקצה.
כשתקבל המחאה מסטפן סלבטור בדואר,
אתה לא תשאל שאלות.
אתה תפדה אותה ותנצל את הכסף למטרות טובות.
תודה, שוטר.
אם עבודה משטרתית זורמת בעורקיך,
תתקשר אליי.
צריך להתקשר למשפחה שלו כדי לוודא שהגרסאות שלהם מתואמות.
את מקבלת את זה טוב מדי.
את מקשיבה בכלל...
לאפקט הדומינו המחריד שלערפד אחד יש על מיסטיק פולז?
כן, מאט, אני מקשיבה.
ואני עושה את החישובים.
ואני מנסה לשמור על איפוק כרגע
כי אני האדם היחיד שיכול לעשות סדר בבלגן הזה.
אני נמצא בדיוק במצב הרצוי בעבורך.
מה שאתה רוצה שיקרה יקרה.
אבל באמת חשבת על זה עד הסוף?
מאז הזיכרון שלי חזר,
זה כל מה שהצלחתי לחשוב עליו.
אל תעשה את זה, דוריאן.
לא בשבילי, בשבילך.
מה זה אמור להיות, פסיכולוגיה הפוכה?
אני כבר לא ילד.
ואתה לא ערפד, אז אתה לא יכול להגיד לי מה לעשות.
הגיהינום אמיתי. ראיתי אותו.
ואם תהרוג אותי, תגיע לשם יחד איתי.
לך תזדיין, טוב?
אני לא מאמין להצגה שלך.
החברים שלך לא מפסיקים לדבר על סטפן המסכן ששונא את עצמו.
כאילו לזכות לחיות זה העינוי הגדול מכול!
אתה יודע מה גרוע יותר מלחיות עם כל האשמה הזאת?
לשרוד רצח.
אתה יודע מה גרוע יותר מלשרוד?
להירצח!
אתה צודק. -אל...
אל תעמיד פנים שאתה בצד שלי.
אני לא בצד שלך. אני לא יכול להיות.
כי לעולם לא תבין
מה התחושה להיות אכול רעב בלתי פוסק.
או שיהיה לך מתג במוח שיכול להפוך אותך למפלצת.
ועד אתמול, לא היה לי מושג מה התחושה
להיות חסר ישע אל מול זה.
אז עכשיו כשאתה אנושי, אתה חושב שאתה אחד מאיתנו?
בחיי.
בעולם האמיתי, אנשים כמוך מקבלים זריקת רעל.
זהו, מתים! אתם לא זוכים להסתובב ולנסות לעשות טוב!
מה עוד אני אמור לעשות?
אתה אמור ללכת לגיהינום.
לצמיתות.
תאמין לי, לשם אני הולך.
אני רק מנסה לכפר על כמה שיותר
לפני שהיום הזה יגיע. -הגאולה שלך מעניינת את התחת!
הנזק נעשה, סטפן!
המתים מתים.
איך אני אמור להמשיך הלאה בידיעה שאתה בחיים?
שאתה נאהב?
אתה לא אמור...
כמה זמן נצטרך להישאר כאן?
אני מקווה שרק למשך הלילה, מתוקה.
אולי יותר.
חשבתי שאתה מוריד פרופיל.
רוצה להסביר לי למה "טוויטר" הודיע לי עכשיו
שקוברה-קאי-1972 מצייץ בפעם הראשונה זה ארבע שנים
ממזללה? -שאלה טובה יותר,
למה אתה עדיין עוקב אחריו?
דיימון... -אל תדאג. בוני מטפלת בזה.
יופי, עירבת גם אותה.
קיוויתי שמקסמת את הנזק ההיקפי...
טוב.
נצא להפסקה קצרה מהרשתות החברתיות.
בגלל שאתה מכריח אותי לבלות איתך
בזמן שבוני מדברת עם הבוס הגדול מלמטה,
כבר מוטב שאתעסק בדברים הקטנים, אתה יודע?
סלפי עיר.
כן, זהו זה.
לפחות נקבל כמה לייקים בזמן שאנחנו מחכים.
אוי, לא.
זה חדש.
מה עובר עליך?
נראה לי שאני מתחיל לחזור לג-י-ה-י-נ-ו-ם.
קח את זה.
אני מקווה שבוני תחשוב על משהו טוב.
כי השעון שלי מתקתק.
ואם אני אמות, כך גם הסיכוי שלך לאושר.
תודה.
אתה בסדר, מותק?
כן. אי סבילות ללקטוז.
אפשר לקבל קצת מפיות בבקשה?
אני מרגיש כאילו אני נגרר חזרה לגיהינום באמצעות המעי הגס.
אני לא יכול לחזור לשם.
אתה עולה באש כל הזמן, ורוחות מהעבר שלך
כל הזמן חוזרות לפשוט לך את העור, ומדי פעם, בימים ממש רעים,
אתה מתמודד פנים מול פנים עם קייד, ממש התגלמות העינוי.
כל זה מטפורי.
למעט האש, שהיא פשוטה כמשמעה.
תודה.
נשמע קשוח.
רגע, רגע, היית שם, לא? עבדת עם השטן, לא?
ראיתי מספיק כדי להשתכנע.
אבל העבודה שלי עם הסירנות הייתה דרכי לחמוק מהעסקה האמיתית.
סירנות.
אוי, הן היו לוהטות? -בהחלט.
אם אתה בקטע של דיוות קניבליות.
נראה לי שכן.
אבל ברגע שאתה מפסיק להאכיל אותן באנשים רעים, המצב מתכער.
גם זה פשוטו כמשמעו.
רגע, זה מה שעזר להן לשרוד?
אנשים רעים?
כן, זהו זה, זה כל כך... זה הגיוני כל כך!
אם רוע מתדלק את הגיהינום, ואני עדיין קצת בגיהינום,
אולי אוכל להבטיח את דריסת הרגל שלי בכדור הארץ
באמצעות הריגת אדם רע מאוד כפי שעשו הסירנות הסקסיות.
ציינתי שאני מנסה לשמר את העתיד שלי עם אליינה
ולא להרוג אף אחד?
דיימון, אם אתה חושב שעוד רצח אחד יחרוץ את גורלך,
יש לי חדשות בשבילך, אתה עמוק מאוד בחור הקארמה.
יש לי נצח לכפר על מה שעשיתי.
כן, ומי יודע עוד כמה זמן נשאר לי.
תכיר בעובדות, חבר, אתה צריך אותי.
ואני צריך אותך עכשיו,
כי אני בקושי יכול לעמוד, בטח שלא להרוג.
טוב, קדימה, קדימה.
אדם אחד רע מאוד, לשיקול דעתך.
תעשה את זה בשבילי. תעשה את זה בשביל אחיך.
תעשה את זה בשביל... -אל תגיד "אליינה".
טוב.
בטח.
הוא יספיק.
היי, הכול בסדר?
כן. הכול בסדר. הבנות בסדר גמור.
פשוט היינו בדרכים.
איפה אתם עכשיו?
בנשקייה.
תקשיבי, חשבתי לי, אולי נוכל,
לא יודע, להיפגש בבית הערב.
אלוהים, ריק, זה יהיה מדהים.
אני ממש צריכה משהו טוב בחיי כרגע.
אתה בטוח שאתה רוצה להביא אותן לעיירה?
מיסטיק פולז עדיין לא מוגנת במאה אחוז.
אולי 100 אחוז זו לא מטרה מציאותית.
אנחנו עדיין צריכים להגן עליהן.
וכך נעשה. יהיה טוב לחזור הביתה.
ואצטרך עצה טובה בהורות.
בנוגע למה?
אסביר כשאראה אותך.
תפסיק להסתכל עליי.
אני מניח שמעולם לא ירית במישהו.
למה, כי אני בוהה?
לא, כי פספסת.
לא פגעת בשום איבר חיוני.
ייקח לי זמן לדמם למוות.
תפסיק לדבר, טוב? אל תדבר יותר.
אין לי בעיה.
כדור בראש אמור לעשות את העבודה.
או בלב,
אם אתה רוצה להימנע מהבלגן.
אמרתי לך לשתוק!
טוב?
אני מנסה להקל עליך, דוריאן.
תלחץ הכי חזק שאתה יכול.
תלחץ. -מה אתה עושה?
כמו מה זה נראה?
אין קליטה. אתה עושה צחוק?
דוריאן, זה בסדר. -לא.
לא. זה לא בסדר.
תלחץ. אתה יכול לזוז?
אתה צריך לקום. קדימה, קדימה.
תלחץ, קדימה.
איך ידעתי שאמצא אותך כאן?
בקלות. יש בינינו קרבת דם כעת.
מודעות זה לזה.
יחסית למישהי שהכישרון חדש לה,
את חזקה למדי.
אני לא מרגישה חזקה.
אני לא מבינה בזה שום דבר,
אבל אני מוכרחה לדעת.
איך אני מוציאה את אנזו מהגיהינום?
אולי תשאלי אותו בעצמך?
אני מקווה שאתה לא מתכנן להעלות אותי בלהבות.
אני יודעת שיש לך קטע כזה.
זו תהיה דרך עלובה להתחיל בה את השיעור שלנו.
אתה תלמד אותי איך ליצור קשר עם אנזו?
אני אעזור לך להבין מה נעשית.
חווית התעוררות רבת עוצמה וטראומטית,
בדיוק כמוני.
האני האמיתי שלי בקע ברגע מותי.
יחד עם הגיהינום והסבל הנצחי.
אני חלק מהממד העל טבעי שלי בדיוק כפי שהוא חלק ממני.
ולכן אם את רוצה לאתר את נשמתו של אנזו,
עלייך לפתוח את ראשך אליי.
יחד, נוכל ליצור איתו קשר.
אני מוכנה.
אני רוצה שתיזכרי ברגע מותו של אנזו.
תחשבי לא רק על אנזו,
אלא גם על התחושה שלו.
שידיד שלך בגד בו.
לאבד את אהבתך, את אושרך.
תחשבי על אנזו.
תחשבי על כך שהוא מת
שלא לצורך.
תחשבי על החלומות שלו,
ועל האושר שלו.
מה את מרגישה?
זעם.
צער.
תאמצי אותם לחיקך.
זה מקור כוחך.
אנזו!
בוני. -אנזו.
התמקדי.
תחיי את הטראומה.
קראי בשמו.
אנזו.
בוני.
אלוהים.
אנזו, חשבתי שלעולם לא אראה אותך שוב.
את מוכרחה לברוח מקייד.
הוא מנסה למצוא אותי דרכך.
הוא רוצה לתבוע את נשמתי לגיהינום.
אני לא מבינה. אם אתה לא בגיהינום, איפה אתה?
אל תבטחי בו.
מה ראית?
זה היה אנזו?
לא.
אם כך למה את נסערת כל כך?
כי חוויתי מחדש את הכאב הכרוך באובדנו.
תודה על השיעור.
צר לי מאוד על אחייניתך, מר פל.
אומרים שמפרצות לא כרוכות כלל בכאב.
ממש כמו ללכת לישון.
תודה שקפצת לבקר.
ויולט המסכנה.
לבחורה הזאת ולמשפחתה מגיע הרבה יותר
מ"מפרצת".
לא יודע, זה היה שקר לא רע, יחסית לשקר.
את צריכה לראות את כמות "מתקפות החיות" שאימא שלך רשמה.
קרוב לוודאי הרסה את המחנאות
לדור שלם של משפחות במיסטיק פולז.
היי, דוריאן, מה קורה?
עשיתי משהו רע.
על מה אתה מדבר?
חטפתי את סטפן, לקחתי אותו לאמצע שום מקום
וניסיתי לרצוח אותו.
יש כל כך הרבה דם.
אני זקוק לעזרתך, קדימה. -לאט לאט.
איפה אתה? -אני בדרך פיינרידג',
קרוב לתחנת הכוח הנטושה.
תחזיק אותו ער. אנחנו בדרך.
מרגיש טוב יותר?
כן.
תקשיב לי, חתיכת מטומטם.
אני לא הורג בשביל הריגוש יותר.
אז אם לא תגיד לי שהמוות שלו היה שווה משהו,
אהפוך את החדר הזה לגיהינום הפרטי שלך.
טוב. טוב.
אני מרגיש קצת יותר טוב.
בדגש על "קצת".
אם אתה רוצה שהרכבת הזאת תתקדם לאליינה-טאון,
תצטרך למצוא לי עוד אנשים רעים לאכול.
טוב? -חכה רגע.
מחכה.
למה אתה עוקב אחריי?
משום שלא סיימתי איתך.
תהיתי מה עלה בגורלה של רוחו של אנזו
מאז מותו,
וסוף סוף יש לי תשובה.
כשאנזו מת, צרחת.
ומשהו בלתי רגיל קרה ברגע הכאב העמוק ביותר שלך.
פיצוץ רב עוצמה ועל-טבעי יצר עולם שלם.
ממד פרטי
שמקושר אך ורק אלייך.
מוסתר, אפילו מפניי.
את מבינה כמה זה נדיר?
בכל אלפי שנות חיי, אף אדם
לא עשה משהו דומה למה שעשית.
כמו מה שאני עשיתי.
אבל, למרבה הצער,
הנשמה של אנזו שייכת לי.
תתרחק ממני.
את לא רק מסתירה את אנזו מפניי,
את גם מאמינה שייתכן שקאי פארקר מסתובב חופשי בעולם.
כמה זמן את חושדת בזה?
אני לא יודעת שום דבר בוודאות.
אם את חושבת שתוכלי להמשיך להסתיר ממני סודות,
את באמת לא מבינה למה קוראים לי השטן.
אתה בסדר?
אתה באמת שואל אותי את זה עכשיו? לא, אני לא בסדר.
חשבתי שזה מה שאני רוצה, אבל אני...
יש הבדל גדול בין הרצון להרוג מישהו
לבין המעשה עצמו.
איך לעזאזל הייתי אמור לדעת את זה?
אבל אם תמות, מה יעלה בגורלי?
אני לא חושב שזאת ההחלטה שלי.
קדימה. לא...
סטפן.
זה חמור. זה חמור.
סליחה, סליחה. אני מצטער.
אני מתחרט על שעשיתי לך את זה. -כן.
אני מכיר את התחושה.
סטפן. סטפן, אל תעשה את זה. אתה שומע אותי? סטפן. סטפן.
סטפן!
סטפן. סטפן.
תתעורר, סטפן. קדימה, סטפן.
אלוהים. -תעזרי לנו.
את יכולה לרפא אותו בדם שלך. -סטפן נטל את התרופה.
הדם שלי לא ירפא אותו יותר.
...לא ירפא אותו יותר.
שוב אנחנו נפגשים.
אני מוכרח להודות, מוקדם הרבה יותר משציפיתי.
מה זה? איפה אני?
אתה גוסס, סטפן.
אנחנו במרווח בין פעימות לבך האחרונות.
בין העולם הזה לבין גורלך.
לא.
למה אתה מופתע כל כך?
אתה בן תמותה. מותך בלתי נמנע.
אבל הוא לא מוכרח לקרות היום.
תרפה.
זה יהיה קל הרבה יותר.
אני לא יכול.
יש לי הרבה דברים לכפר עליהם.
התכוונתי שיהיה קל יותר לקרוליין.
שקלת בכלל
מה ניסיונותיך לגאולה יעוללו לחייה?
חמישים שנה של מעקב אחריך.
של עזרה להגיע למטרה שלעולם לא תשיג,
בזמן שאתה מזדקן.
נטל.
אתה מיועד לגיהינום, סטפן.
למה גם היא צריכה?
אם אתה באמת אוהב את קרוליין,
תשחרר אותה מהסבל הזה
ותחזיר אותה לחייה המיועדים.
חיי אלמוות.
בלעדיך.
אתה עדיין מעדיף להיאחז בקיום השברירי הזה?
נראה שאני עקשן.
אני רוצה לחיות.
טוב,
זה אך אנושי.
אתה תהיה בסדר.
אני אוהבת אותך כל כך.
אתה תהיה בסדר.
טוב. בוא נראה מה יש לנו כאן.
עוד אתר דיג בשבילנו.
משרד עורכי דין כמה רחובות מכאן.
אם כבר מדברים על תמורה לאגרה. לא ככה?
אני צודק.
שכח מכל ההריגות האקראיות. -לא סיימתי עם זה.
אני יודע איך להציל אותך. אבל אנחנו בלחץ זמן.
הבוס גילה שאתה כאן. קייד בעקבותיך.
רגע, הוא... הוא בדרכו עכשיו?
אין לי זמן הגעה משוער, אבל אתה יודע כמה הוא חסר סבלנות.
טוב. מה עושים, מה עושים? מה עושים?
אני יודע מה לעשות. -תגיד. מה עושים?
נמצא דרך לגאול אותך.
כדי שלא תצטרך ללכת לגיהינום.
על מה אתה מדבר? -אני מדבר על כפרה.
אני מדבר על מחווה אצילית עצומה שתפגין אדיבות נטולת אנוכיות.
אני כבר שונא את זה. -אתה צריך משהו
שיעביר אותך לצד השני בעיני קייד.
משהו שיפצה על כל הכאב שגרמת.
ועל מה הבוס חשב?
זה לא תלוי בו.
זה תלוי בי.
אנשים כן סולחים.
וכשהם סולחים, הגאולה מתאפשרת.
אני יודע את זה.
ולכן, אם אתה מעוניין במחילתי,
אתה תחזיר את אליינה גילברט לחיים.
עכשיו.
מה שלום סטפן?
מצבו יציב.
קרוליין סיפרה לחובשי ההחייאה שהוא נורה בתאונת ציד.
והם האמינו לה?
כן. ברור שהאמינו.
אף אחד לא יודע מה באמת קרה.
הכול פשוט ייעלם.
יריתי בו, מאט.
כעסתי ופחדתי עד כדי כך
שניסיתי להרוג מישהו.
אני בטוח שזה עושה אותי גרוע בדיוק כמוהו.
גם אני פגעתי באנשים מהסיבות הלא נכונות.
אבל תחושת הבטן הזאת שלך?
הקול שאומר לך לשנוא את עצמך על מה שעשית?
זה לא דבר רע.
זה אומר שאתה אדם טוב.
מה אלה?
תיקי משטרה על סטפן סלבטור.
שנאספו במשך עשרות שנים.
דוחות פשע, ממצאים שקושרים אותו לעשרות מקרי רצח ומקרים שלא פוענחו.
הוא רוצה שתיקח אותם.
למה?
הוא מניח את גורלו בידך.
אז אם לכלוא אותו זה הצדק שאתה צריך,
אתה יכול להרגיש חופשי ללחוץ על ההדק.
או שאתה יכול להניח לעבר
ולשקוד על בניית עתיד טוב יותר.
הבחירה בידיך.
הרופאים עצרו את הדימום.
הם אומרים שיש לך מזל.
אתה תחלים לחלוטין.
דוריאן הציל את חייך.
אחרי שכמעט הרג אותך, זאת אומרת.
אני לא מאשים אותו.
אמנם הוא לחץ על ההדק, אבל אני טענתי את האקדח לפני שנים
כשרצחתי את משפחתו.
והוא לא היחיד ברשימה.
אני יודעת.
ביליתי יום שלם בהתבוננות בנזק ההיקפי
בפנים,
כך שאני יודעת מה עובר לך בראש כרגע.
את בטוחה?
מוקדם יותר, היה לי הרבה יותר קל להרפות.
לא עוד אשמה.
בלי חרטות.
פשוט גיהינום?
זה מה שאתה חושב שמגיע לך?
לא יודע.
אני לא יודע מי אני יותר.
סטפן.
היית אדם כזה במשך יומיים בלבד.
אולי תיתן לעצמך הזדמנות לגלות מי אתה עכשיו?
ואז תדע איך לעזור לאנשים שפגעת בהם.
כי אני חושב שזה כרוך בעזיבת מיסטיק פולז.
לבד.
לבד?
אבל אני... עמדתי לצידך בכול.
באיזה עולם סיום הקשר הוא הפתרון לבעיות שלך?
אני עושה את זה בשבילך... -שלא תעז להגיד שזה קשור אליי!
זה לא קשור אליי בכלל.
מסע הכפרה והאשמה שלך,
הצורך שלך להיות קדוש מעונה לעברך, כל זה בשבילך.
תגידי את האמת.
איזה עתיד יכול להיות לנו?
לא יודעת.
מעולם לא ידעתי.
וזה היה...
מרגש.
אבל עכשיו יש תחושה שזה שגוי.
אנזו.
אני כאן.
אני כאן. בבקשה, אני יודעת שאתה נמצא אי שם.
אם אתה שומע אותי,
אני זקוקה לך.
שלום, יקירה.
לעולם אל תעזוב אותי שוב.
תאמיני לי, אני לא רוצה.
זה באמת אתה?
אתה באמת כאן? -זה באמת אני.
אבל אני לא באמת כאן.
אתה חלק מאיזה עולם על-טבעי שיצרתי?
זה לא חשוב כרגע.
רק את חשובה.
היי! -אימא!
התגעגעתי אליכן כל כך!
נראה לי שגבהתן בראש.
מי רעבה?
אני! -אני!
טוב לראות אותך.
אני רוצה את הכוס הוורודה.
את תמיד לוקחת את הסגולה.
ורודה! -לא, לא...
ליזי!
ליזי.
מה אמרתי? בלי לשאוב כשפים.
לא התכוונתי.
אל תפגעי באימא!
אינסנדי... -לא! לא! לא, לא!
מתוקה, אל תגידי את זה לעולם.
טוב? את יכולה ממש לפגוע במישהו.
אני לא יודע מה עובר עליהן.
הן התחילו להתנהג מוזר לפני שלושה ימים.
אני לא יכול לשלוט בזה.
וגם הן לא.
איך אדע שלא תהרוג אותי ברגע שאעשה את זה?
לא תדע.
אבל אם אתה רוצה לצאת מהגיהינום,
אתה יכול לבטוח בי או לברוח מקייד לנצח.
הדבר הזה צבר קילומטרז'.
היי, ישנונית. זוכרת אותי?
השעון מתקתק, יצור.
תבטל את הכישוף הארור.
זה כישוף מסובך.
אני צריך לשאוב עוד כוחות קודם, כי אחרת
אני עלול להיעלם באמצע, ו...
זה יהיה לא נעים.
מה אתה צריך?
אותך.
כשפים מצריכים אנרגיה.
כדי לעשות את זה כמו שצריך,
אני צריך לרוקן את הסוללה הגדולה והקשוחה מכול.
קאי, תפסיק.
הייתי בגיהינום מספיק זמן כדי לדעת
שגאולה אינה קיימת.
יש רק הבטחות ועסקאות
ותכסיסים שאנחנו עושים לעצמנו כדי להאמין שאנחנו אנשים טובים.
אני לא אדם טוב.
אני מקבל את זה.
ואם אני נופל,
אני אצא בקול תרועה.
אינוויסיקווה.