Din episoadele anterioare Ţi-ai părăsit fiul.
- Ţi-ai abandonat familia. - Îmi era ruşine!
- E trebuit să plec. - E aşa frumos.
Lănţişorul meu. Am crezut că nu-l voi mai vedea. Mulţumesc.
Vrei să fii liberă în schimbul acestor fete.
O voi face. Dar lasă fetele să plece.
Aş putea deveni Spintecătorul pe care-l vrei.
- Ţi-ai opri umanitatea? - Pentru o perioadă scurtă, da.
Prevăd, că după un an cu mine, nu vei mai vrea să pleci.
Când e gata, mă vei lăsa pe mine şi pe fratele meu să plecăm.
Am făcut o înţelegere. Îl slujesc un am şi apoi gata.
Ce vei face?
Ar fi bine să te bagi sub capotă
şi să apeşi butonul umanităţii, Stefan.
Nu va mai fi aşa dureros.
Bună.
Sunt Damon.
Şi am probleme cu furia.
Bună, Damon.
De ce nu ne spui ce te-a adus
la întâlnirea de azi?
Am obţinut slujba asta pentru fratele meu...
De fapt, eu am cerut-o.
Da. Prin cunoştinţele mele.
În fine, noul nostru şef i-a dat noi ordine lui Stefan.
Şi acum noi ar trebui să împingem oamenii
să ia decizii rele, şi abia apoi
îi ucidem şi le trimitem sufletele diavolului.
Credeam că încerci o
- analogie mascată. - I-am constrâns pe toţi.
Claritatea bate isteţimea. Asta am spus mereu.
Nu ai spus asta niciodată.
Oricum, de când are noua slujbă,
- e dificil. Plin de sine. - Ok.
El e gelos pentru că mă descurc mai bine la a găsi noi clienţi.
De exemplu. Cine aţi spune că e cea mai rea persoană de aici?
Meg sau Elizabeth?
Amândouă aţi spus lucruri destul de naşpa. Sunt sigur
că dacă ar avea şansa, una din ele va lua o decizie rea.
Sunt prea mici. Nici nu cred că s-ar pune.
Elizabeth. Taci.
- Şi tu, Meg. - Tu. Dacă ar trebui
să alegi o persoană care să moară?
Cine ar fi? Meg sau Elizabeth?
- Stai, opreşte-te acolo. - Dacă ai fi între tine
şi Meg? Ai vrea ca Meg să moară?
Răspunde sincer.
Da.
Aş vrea să moară ea în locul meu.
Dacă şi Meg şi Elizabeth ar trebui să moară, ca tu
să trăieşti?
Atunci aş vrea să moară amândouă.
Dacă i-am pune pe toţi la un loc?
Alege între tine şi toţi oamenii de aici.
Vreau să trăiesc.
Nu-mi pasă de ei.
- Cred că am auzit destul. - Da. Şi eu.
Credeam că-i dăm lui Cade
cei mai răi dintre cei mai răi, ca tipul ăsta.
Cade îl poate avea. Ăştia sunt ai mei.
Ce faci? Meditezi?
Se numeşte control de sine, Damon.
Dacă nu picură sânge, nu voi fi tentat.
Fac cum trebuie acum.
Capetele vor rămâne intacte.
E o linie foarte fină.
- Sau o membrană foarte fină. - Ştii,
lipsa de încredere în mine începe
să mă calce pe nervi.
Spun şi eu, ai o istorie de a fi Spintecător.
Eşti sigur că vrei să testezi asta?
De-asta se numeşte istorie. Nu se va mai repeta.
Sunt bine.
Da. Văd asta.
Dragă Elena, scuze că a trecut ceva timp.
Trei săptămâni, să fiu preciză. Până acum Bonnie probabil a umplut
pagini întregi despre cât de incredibil este în Paris.
Iar Ric a promis că-ţi va scrie
din programul lui auto-impus de protecţia martorilor în care e cu fetele.
Mai rămân eu, recuperez proiectele de la muncă
şi încerc să nu mă gândesc la trecut.
Ceea ce e ironic, având în vedere unde am fost trimisă azi.
Apropo, liceul Mystic Falls
arată la fel ca ultima dată când l-ai văzut.
Sunt sigură că ai observat că lipseşte cineva de aici.
Stefan e cu Damon acum.
Nu ştiu unde e, sau ce face, dar ştiu că ni-i nimic bun.
Deci fac tot ce pot
să mă gândesc la alte lucruri.
Cum spuneam,
mereu am de lucru.
Da. Sunt un fel de jurnalistă integrată,
dar pentru ora de istorie.
- O zi fără ştiri? - Da. Liceul face
un eveniment de creştere pentru Ziua Fondatorilor.
M-au cerut pe mine special, din perspectiva absolvenţilor.
Dar eu te-am sunat să văd ce faci la prânz.
Aş putea să-ţi păstrez un loc la cantină.
Altă dată. Mă duc la Armory
să duc cutia St. John pe care a lăsat-o Tyler.
Îi fac o favoare lui Ric.
Eşti bine?
Sunt... bine.
Asta e ceva temporar.
Totul e temporar.
Fii atentă.
Dacă te furişezi în biroul antrenorului Lyman
şi scrii ceva urât în schemele lui de joc,
fac cinste diseară cu băutură la Grill.
"Ceva urât" adică nepoliticos,
sau "ceva nepoliticos" adică dezgustător?
- Alegerea ta. - Bine.
- Nu-mi e dor de sunetul ăla. - Da. Nici mie.
Integrare fericită.
Mersi. Vorbim mai târziu.
E cineva aici?
Alo?
Tu trebuie să fii Matt.
- Sunt Dorian. - Da. Ric a zis că tu te ocupi de tot
cât el e în perioada sabatică.
Adică cât îşi ascunde copiii de sirene.
Mi-a spus ce s-a întâmplat de fapt cu Georgie.
Mi-a spus că vrea să mă avertizeze
despre adversarii cu care mă voi lupta dacă rămân.
Bune venit în cercul încrederii.
Seline mi-a ucis prietena.
Vreau să-mi dau seama cum să mă răzbun.
Şi cum singura noastră armă se plimbă prin Paris...
- Te referi la diapazon? - De fapt,
se numeşte toiagul lui Arcadius.
Duşmanii lui Cade l-au creat în focul care l-a ucis.
- Dacă spui tu. - Nu eu am spus asta.
A fost Harvey. În jurnalul lui. Georgie îl avea în maşină.
Se pare că tipul nostru mort, Harvey, era prieten
cu sirenele în 1790. Ele l-au ademenit în tunelele din Armory,
şi a murit de foame acolo. I-am găsit oasele acum câteva luni.
Am primit ieri rezultate ADN.
- Super. - Da. Se pare
că era rudă cu o familie din Mystic Falls.
Şi prin magia internetului,
am găsit ultimul descendent în viaţă.
A venit după rămăşiţe. Hei, Dle. Maxwell.
Aţi terminat de semnat formularele?
Voi doi vă cunoaşteţi?
Şi după tot ce face, s-a oferit voluntară
să organizeze Miss Mystic Falls.
Profesoara voastră are multe de făcut.
Da, dar eu o ajut cu proiectele. Toţi o facem.
- Toţi o iubesc. - Bună dimineaţa, tuturor.
Bună dimineaţa, dră Sybil.
Ce faci aici?
Ieri, am terminat lecţia despre Războiul de Revoluţie,
iar azi vom începe să învăţăm despre anii 1800.
Nu. De ce te prefaci că eşti
- profesoară de istorie? - Nu mă prefac.
Dau multe teme. Şi teste rapide, nu?
Eşti cea mai bună profesoară din liceu.
Controlezi aceşti elevi?
I-am făcut să iubească istoria. E aşa o crimă?
Înainte să încerci să mă ataci,
sau să suni poliţia, sau să ceri ajutor de la cineva,
să ştii că dacă faci asta, niciunul din aceşti copii
nu vor ajunge la următorul curs.
Putem să trecem la partea în care-mi spui ce vrei?
Sigur. Dacă trecem la partea în care recunoşti
că ai face orice altceva
în loc să te gândeşti la ce face Stefan acum.
Pe cine ucide cât are emoţiile oprite.
Şi să-ţi răspund la întrebare,
vreau să predau istorie.
De ce i-aş fi spus şefului tău să te trimită aici altfel?
Cererea a venit de la tine.
Tocmai ce am spus asta.
Nu cred că ai fost o elevă bună.
Va trebui să remediem asta.
Elevi, vă rog să deschideţi la capitolul trei.
"Virginia antebelică" Dră. Forbes?
Puteţi lua loc.
- Ce zici de ea. De acolo. - Doamna bogată?
Nu. Dacă trimitem oameni la Cade doar pentru că nu dau bacşiş bun,
nu ar mai fi loc în iad.
Bine, fie. Să luăm ospătăriţa atunci.
- Deja pare furioasă. - Am folosit deja asta.
În plus, după ce oameni sunt aici,
ea e probabil singura care deja slujeşte diavolul.
Nu prea e o provocare, Stefan.
Vrei o provocare?
Da.
Atunci, femeia aia de acolo.
Cea bătrână care varsă cafea peste tot?
- Ce facem, ucidem de milă? - Nu.
Cea care o ajută, doctoriţa.
De unde ştii că e doctoriţă şi nu vreo asistentă?
Are unghiile făcute. Înseamnă că nu
lucrează cu mâinile. Pagerul înseamnă că e de gardă.
Are doar vreo 20 de ani şi e deja doctor?
Cred că a absolvit mai devreme.
S-a concentrat pe muncă.
- De ce crezi că a făcut asta, Damon? - Nu ştiu, Stefan.
Poate avea un frate care o plictisea de moarte?
Sau poate e condusă de ceva întunecat.
Un fel de durere din trecutul ei.
Nu toţi sunt plini de angoasă, aşa ca tine.
Poate e condusă de ceva bun.
Îmi sună ca un pariu, Damon.
Serios. Mie îmi sună de parcă am dreptate.
Ei bine, putem afla într-un singur fel.
O, Doamne. E vreun doctor aici?
Verbină? Haide, frate.
Nu ai încredere în mine să-ţi fac jocul
- de a corupe doctoriţa cea bună? - Trebuia să-i conving să te interneze
cu o slăbiciune reală. Am căutat-o puţin pe internet.
Se pare că mama şi tatăl Tarei
au fost ucişi într-un accident de maşină acum zece ani.
Cineva i-a lovit şi a fugit. Nu l-au găsit.
Ţi-am spus că e condusă de ceva întunecat.
Asta e doar trist, Stefan.
Nu e întunecat.
Poate te înşeli despre ea, amice.
Instinctul meu e bun.
Ascultă asta. Părinţii ei au fost donatori de organe
şi moartea lor timpurie a salvat vieţile altor oameni.
De-asta Tara a studiat medicina.
- Serios? - Face chiar voluntariat
la un grup de suport pentru transplanturile de organe.
E puţin morbid, dacă mă întrebi pe mine.
Dar, de fapt...
e perfect.
Nu-mi vine să cred că Ric a fost de acord să-i dea drumul. Şi voi nu aţi văzut-o
- de la Crăciun? - Nu. Eu am fost plecat din oraş.
Asta e specialitatea lui.
Uite un alt artefact care ar putea ajuta.
Dl. Maxwell era un fierar în anii 1790.
În jurnalul lui, a schiţat ceva
ce a creat înainte să moară. Potrivit lui Dalton St. John,
supravieţuitorii familiei Maxwell l-au făcut o moştenire de familie.
Îţi pare cunoscut?
Nu chiar.
Dar ar fi putut fi în acea cutie din depozit
- pe care o căuta Damon. - Da. Între timp,
celelalte notiţe ale lui Dalton din 1883 erau despre Seline.
Ce vrea Seline". Are măsurători precise pentru gât,
umăr, buză, limbă...
aş zice că era obsedat de ea. A măsurat-o pentru o coroană chiar.
Stai aşa. Dă-mi lista aia.
Aste sunt elementele unui clopot.
Gât, umăr, buză, coroană... Sunt termeni de fierar.
- Măsurătorile au sens. - Serios?
Da. Familia Maxwell obişnuia să facă clopote pentru biserici.
Aşa a început familia noastră de fierari, acum mult timp.
- Cât de tare. - Da.
Ai un standard foarte jos pentru "cool."
Nu am un diagnostic încă.
Analizele lui de sânge au ieşit complet normale.
Cred că mereu am ştiut că se va întâmpla ceva aşa.
De ce spui asta?
Este karma.
A luat multe greşeli proaste la viaţa lui.
A rănit mulţi oameni pe drum.
Nu cred că ar trebui să-mi spui mie asta.
Ştii că nu mă pot abţine să nu cred
că poate totul e întâmplă cu un motiv.
Am intrat pe un site despre donatori de organe
şi am văzut o listă cu aceşti oameni care
merită asta, şi aşteaptă la rând un transplant.
Iar fratele tău e donator de organe.
Da, am văzut asta pe formularul lui de internare.
Nu face bine deloc să speculezi.
De ce nu? Am văzut această fetiţă,
e prima pe lista ei.
- Numele ei este Kassie Fowler. - Da, o ştiu.
E pacienta mea. E un copil tare bun.
Profilul ei spune că vrea să meargă în ţările în curs de dezvoltare
şi să construiască fântâni şi să aducă apa curată.
Nu e vina ei
că-i cedează rinichii. Şi, ce,
Damon poate să-şi irosească viaţa,
iar ea nu o poate trăi pe a ei?
Din păcate, nu pot gândi aşa.
Ca doctor, fiecare viaţă e la fel de importantă ca următoarea.
Chiar şi după tot ce a făcut?
Orice ai simţi despre trecutul fratelui tău...
Dacă ţi-aş spune că e responsabil pentru moartea părinţilor tăi?
Poftim?
Părinţii mei au fost ucişi de un şofer beat.
- De ce ai spune asta? - Pentru că tu
ai nevoie de o oportunitate. Uite ce vei crede.
Damon este un şofer beat.
Damon e cel care ţi-a ucis părinţii.
Da, continuă să pui paie pe foc.
Cade nu a spus că nu o pot lua pe scurtătură.
Ţi-am spus că va fi o provocare.
De ce eşti aşa fericit? Ar trebui să te ocupi de asta.
Spun doar că unii oameni nu pot fi corupţi.
Poate e bună, pur şi simplu.
Nimeni nu e bun pur şi simplu. Vei vedea.
Ce faci?
- Îţi cresc doza de verbină. - Ce? Nu.
Trebuie să creez o urgenţă medicală
ca restul jocului să se desfăşoare.
Poţi să nu mai trişezi doar o clipă?
Damon, lucrez pentru diavol.
Nu trebuie să joc corect.
Cine poate spune când Mystic Falls a devenit un oraş în mod oficial?
Caroline?
Îţi aminteşti ceva ce ai învăţat
în această clădire urâtă acum atâţia ani?
Mystic Falls a fost fondat în 1860
când cineva din familiile Lockwood, Forbes,
Fell, Gilbert şi Salvatore
s-au adunat să semneze carta oraşului.
Arunci cu nume. Dar e greşit.
Acelea sunt familiile fondatoare.
Da, strămoşii tăi primesc credit pentru asta.
Dar cu mult înainte ca ei să aduce pene de curcan
cu care să scrie acea cartă, erau alţi oameni aici.
Un grup de bărbaţi şi femeie care erau diferiţi.
Neînţeleşi. În cele din urmă,
au fost arşi de vii din cauza a ceea ce erau.
Vorbim despre cele o sută de vrăjitoare care au fost
- arse pe rug aici? - 1790.
Îmi amintesc de parcă ar fi fost ieri.
Era cel mai delicios miros.
Fumul a ţinut ore întregi.
De unde ştii asta?
Cine vrea să mergem într-o excursie?
Şi eu. Autobuzul e afară.
Şi, dră Forbes, poţi sta cu mine.
Nu prea cred.
Uită-te la asta, mi-am perfecţionat tehnica de la distanţă.
Sângele tău nu-l va salva. I-am spus minţii lui să se oprească.
Dacă moare cineva aici, micul tău
act ca profesoară va fi descoperit.
S-ar putea să merite.
Dar pentru acum, ridică-te.
Consideră că e un avertisment.
Ori morţi de azi vor fi din vina ta
şi vor fi trecute pe carneţelul tău din iad.
Vii?
Locul ăla s-a dus din 1790 încoace.
Mereu uit că eşti mult mai bătrână decât pari.
Vorbeşte cu mine după câteva mii de ani,
vom vedea cu vei arăta tu atunci.
Vreau să ştiu de ce ultima ta vizită aici
a fost în acelaşi timp când o sută de vrăjitoare au ars?
Călătoream prin regiune
cu sora mea, căutând suflete cu care să-l hrănim pe Cade,
iar vrăjitoarea au fost deranjate de asta.
Vrei să spui că e vina ta că vrăjitoarele au fost arse pe rug?
Sigur nu ştii toată povestea.
Cum au murit de fapt cele o sută de vrăjitoare.
De ce am impresia că vei începe să cânţi?
Nu mă tenta. Vrăjitoarele au ajutat cu magia lor
un fierar local care lucra la un clopot de biserică pentru ele.
Acest clopot avea un scop anume.
Dar ce nimeni nu a realizat a fost că eu şi Seline ne-am împrietenit
cu fierarul.
Şi i-am încurcat puţin planurile.
Stai.... ce fac ei acolo?
Poţi să le spui puncte suplimentare.
Am găsit nişte descrieri despre un clopot de biserică antic
- în rapoartele moşiei tale. - Stai, avem o moşie?
Am avut. Majoritatea a fost vândută oraşului Mystic Falls,
pentru a ne plăti datoriile. Bunica, ei...
- îi plăceau poneii. - Încă un lucru de care să fiu mândru.
Oricum, potrivit acestuia, măsurătorile clopotului
se potrivesc perfect cu ce a scris Dalton St. John.
Asta căuta Seline în 1883.
De ce i-ar păsa despre clopotul nostru?
Peter Maxwell
a fost ultimul care a pus mâna pe clopotul vrăjitoarelor.
Asta până când l-a aruncat de pe un pot, acum vreo 20 de ani.
M-am uitat în mintea lui şi am văzut totul.
Un fel de paradă, clopotul atârna de un car.
Parada de la Ziua Fondatorilor.
Sună clopotul cartei în fiecare an.
E o replică. Cel adevărat a fost aruncat peste
podul Wickery în 1992.
Oricum, mi-am petrecut ultimele trei săptămâni
trimiţând oameni în acel râu să caute acel clopot,
şi nu au găsit nimic, dar eu ştiu
că există pentru că nu poate fi distrus.
- Şi asta nu e deloc de rău augur. - Dă vina pe vrăjitoare.
Nu-i de mirare că oamenii le-au considerat enervante.
Acum, vă rog.
Nu.
Nu poţi vorbi serios.
Folosiţi toată sticla, copii. Meticulozitatea e importantă.
Violet, opreşte-te. Violet!
- Nu, toată lumea să se oprească! - Alo?
Au fost forţaţi.
Ai adus bricheta. Desigur. Ce fată bună.
- Lasă-i să plece. - Mai ai şi alte cereri inutile?
Nu-i voi elibera până nu-mi aduci acel clopot.
- De ce vrei clopotul ăsta? - Sunt sentimentală. Îl vreau.
- m nevoie de ajutorul tău să-l găsesc. - Sau mor toţi, nu-i aşa?
Nu-i poţi salva pe toţi.
Adică, torţe, lichid de aprindere...
Da, ştiu cum funcţionează focul.
Cum ar trebui să găsesc acest clopot?
Nu mă aştept să fie uşor.
De-asta te-am motivat.
Presiunea arterială scade.
Abia îi mai bate inima.
Tara, ascultă-mă.
- Te rog nu vorbi. - Te rog.
Vino mai aproape. Te rog.
Uită-te la mine.
Eu nu am fost...
un şofer beat.
Scuze, Damon.
Eşti prea slăbit să o convingi altfel.
Tara.
Arată-i că am dreptate.
Dă-mi o şansă să dovedesc asta.
Orice ai face, părinţii ei nu se vor întoarce.
Greşelile tale nu pot fi luate înapoi.
Viaţa mea merită ceva.
La fel şi moartea ta.
Gândeşte-te cât de mult bine vei face
pentru oamenii care chiar merită să trăiască.
Nu cred că ar trebui să fii aici.
Inima îi cedează deja.
Poate ar trebui să aşteptăm.
Am făcut un jurământ să apăr oameni.
Înţeleg.
Dar nu mă pot opri din a mă gândi la ceva.
Tu-i repari inima lui Damon, îl pui înapoi pe picioare.
Apoi el se întoarce la băut.
Apoi într-o seară se urcă la volan
şi provoacă un alt accident.
Părinţii altcuiva mor.
Sau poate de data asta sunt nişte copii.
Nu putem prezice viitorul.
Da, dar putem judeca trecutul.
De câte ori trebuie Damon să ne arate cine e cu adevărat
înainte să-l credem?
Înţeleg prin ce treci.
Încerci să fii perfectă pentru toţi
când tot ce vrei e să alegi tu singură.
Asta nu e despre mine.
Este, pentru că tu te ocupi de asta.
Ascultă-ţi instinctul,
şi fă ce crezi că e bine.
Cred că ar trebui să pleci.
Acum.
Tara...
îmi pare rău.
M-ai auzit?
Eu...
Tara...
E... Eu...
Îmi pare rău pentru ce am făcut.
Apreciez că spui asta,
dar nu e destul.
No...
aş vrea să pot să mă întorc şi să schimb asta,
dar nu pot.
Îmi pare aşa rău pentru tot ce am făcut.
Nu, ascultă-mă.
Dacă mă ucizi, asta nu va schimba trecutul.
Nu, dar va schimba viitorul.
Nu.
Nu o face, Tara.
Ora decesului... 14:47.
Asta explică.
Matt, când l-ai văzut pe tatăl tău ultima dată?
Sunt cu el acum. Pari stresată. Eşti bine?
Sunt bine. Dar trebuie să-i aduc lui Sybil un clopot antic
pe care tatăl tău l-a aruncat de pe podul Wickery.
Stai, zi mai încet, m-ai pierdut după "Sunt bine".
Când tatăl tău trăia în Mystic Falls,
a luat clopotul oraşului la podul Wickery,
şi l-a aruncat în apă.
Iar acum Sybil îl vrea înapoi.
Spune că are valoare sentimentală, sau ceva de genul.
- Stai, când a fost asta? - 1992, potrivit spionării
- lui Sybil în mintea tatălui tău. - Da, are sens.
- De ce? - Podul Wickery e unde părinţii Elenei
au căzut cu maşina de pe drum. Când şeriful a scos maşina,
au găsit şi altceva... vechiul clopot.
Era spart, dar l-au reparat.
Să sperăm că nu l-au vândut pe eBay.
Nu, mama ta îl avea în depozit.
Ştiu asta pentru că am strâns din biroul ei după înmormântare.
Toate cutiile pe care le-ai adus acasă,
- încă sunt în garaj. - Du-mă acolo. Acum.
Caroline, nu face asta. Trebuie să stai departe de ea.
Nu am de ales, Matt. Aceşti copii se vor ucide între ei.
- Ce copii? Unde eşti? - Matt, hei, dacă încerci să o opreşti
din a mă ajuta, trimit un ordin psihic
şi elevii mei mor oricum. Dacă te duci la ea acasă,
elevii mei mor. Dacă aflu că cineva
- încearcă să intervină... - Doamne, ne-am prins.
Chiar ar fi trebuit să devii profesoară.
Poate asta va fi a doua mea carieră,
după ce-mi aduci clopotul.
Poate ar fi trebuit să spui departamentului de poliţie ce se petrece.
Ştiu că e urgent. Vor suna de cum află ceva de la compania de autobuz.
În plus, ştim că excursia lui Sybil era undeva aproape de Mystic Falls.
- Mergem în direcţia bună. - Toate astea pentru că vrea un clopot.
Nu am auzit niciodată de ceva aşa.
Spune tipul care l-a aruncat de pe pod.
La ce te gândeai?
- Mă gândeam la paradă. - Ce?
Parada de Ziua Fondatorilor. Ştii, cea în care
pun clopotul pe un car şi un bogătaş sună din el
în timp ce doi netoţi stau lângă el
purtând uniforme mucegăite din Războiul Civil?
Eu eram unul din netoţii ăia din paradă.
Cel puţin aşa trebuia.
Deci ai vrut să se anuleze parada?
- Drăguţ. - Nu, Matt, nu e chiar aşa.
Familia noastră a făcut acel clopot. Familia Maxwell.
Prima familie cu o meserie negustorească care a adus oameni în zonă.
Datorită nouă avem un oraş.
Dar oamenii care au preluat oraşul, aveau bani, mulţi.
S-au numit "Fondatorii", s-au făcut o elită.
Şi s-au comportat cu familia Maxwell ca...
o ruşine.
Şi am ajuns una, eventual.
Clopotul era un simbol a tot ceea ce au luat de la noi.
Aşa că l-am aruncat în râu.
Şi m-am urcat în maşină şi nu am privit înapoi
până acum.
Departamentul de poliţie.
Spun că doar un singur autobuz a plecat într-o excursie azi.
Este un link GPS către acea adresă.
Uite. Haide!
Bună.
Voiam să-mi iau la revedere.
Ştiu că ai încercat să-mi ajuţi fratele.
- Îmi pare pentru pierderea ta. - Să nu-ţi pară.
Tu te-ai făcut de râs.
Bine, ştiu că eşti în şoc.
Şi dacă nu sunt? Dacă a fost totul un joc,
şi îţi testam moralitatea?
Asta ar fi o nebunie. Şi ar fi crud.
Oricum, fratele meu tot e mort.
- O, Doamne. - Dar a murit de cauze naturale, nu?
M-ai sunat apoi,
ca nimeni că nu ştie ce ai făcut de una singură.
Ai vrut să moară.
- M-ai păcălit. - Nu, nu, nu.
Voiam să văd ce vei face
dacă aveai ocazia.
Şi te-ai ridicat la aşteptări.
O, Stefan...
Tu eşti... mort.
Teoretic, nu greşeşti.
Am crezut că vei dormi până trece efectul verbinei, Damon.
Din fericire am fost ajutat
de un asistent care a venit să-mi ia corpul.
Mersi pentru nimic, apropo.
Ai fost implicat în asta?
Taci. Şi nu încerca să scapi. Deja ai picat testul.
Chiar crezi că Cade o va vrea?
- Nici măcar nu e rea. - A făcut lucruri rele.
Poate merită o a doua şansă.
Ştii, trebuie să recunosc,
sunt dezamăgit.
Asta e starea ta normală, Stefan, şi ce?
Acum înţeleg de ce erai confuz.
Îţi lipseşte ceva?
Am găsit asta în buzunarul tău. Îl ţii după tine
- de săptămâni, nu? - Şi ce? L-am primit de la Caroline.
- Am şi uitat că-l am. - Eşti sigur de asta?
De când am plecat la drum, ceva nu a fost în regulă.
- Da, emoţiile mele. - Nu, nu.
Simţul distracţiei.
De ce crezi că am ales-o pe Tara
pentru jocul nostru?
Îţi aminteşte de cineva?
E interesată de medicină.
Ochi căprui, păr şaten.
Orfană printr-o tragedie.
Îţi aminteşte de Elena.
La fel şi lănţişorul.
Îţi declanşează conştiinţa. Te ţine pe loc, Damon.
- Ba nu. - Ei bine...
dacă e adevărat, atunci
cred că e gata să cunoască şeful.
Matt, mi-am dat seama de ceva.
- Despre sirene? - Nu, nu chiar.
Despre jucăriile lor. Mi-am dat seama după măsurătorile lui Dalton.
Şi obiectul de familie Maxwell şi diapazonul,
sunt făcute să se potrivească împreună să facă limba de la clopot,
ciocănelul care se loveşte în interiorul clopotului.
Deci astea trei lucruri care lipsesc, fac parte dintr-un clopot.
Când sunt asamblate corespunzător, clopotul devine
un fel de super-clopot mistic vrăjit.
Te face să te întrebi ce se întâmplă când suni din el.
Dacă sunetul diapazonului rănesc sirenele,
imaginează-ţi-l mărit de o mie de ori.
E super, nu?
Matt? Matt, eşti acolo?
Da, trebuie să te sun înapoi.
Hei...
Hei, hei, ascultă. Uite... trebuie să te da înapoi, bine?
- Hei. Hei! - Nu te va asculta.
Niciunul din ei. Sybil îi controlează.
Ajută-mă să-i dezleg.
Nu văd nimic în formă de clopot.
Se pare că nici nu te-ai obosit să deschizi
jumătate din cutiile astea.
Nu m-a lăsat inima,
dar tu nu ai înţelege asta, nu?
Nu. Nu am avut un garaj.
Stai aşa.
Ce scrie?
"Hei, surioară. Cauţi ceva? Seline."
Acum ştiu de ce mi-a tot organizat casa.
Brusc simt nevoia să mă descarc.
Gata, pleacă.
Matt, ai grijă!
Du-te, du-te!
E ok. Ai terminat tema.
Sybil a terminat cu voi toţi acum.
Cred că mi-am dat seama.
Nu încerci să strici lucrurile.
- Mersi. - E mai adânc.
E mult mai în subconştient de atât.
Despre ce vorbeşti?
În ciuda eforturilor tale, umanitatea ta tot
iese la iveală din cauza acestui mic memento.
Astea cauzează probleme.
Ţi-am spus că nu înseamnă nimic pentru mine.
- Iar eu nu te cred. - De ce nu?
Pari îngrijorat. Nu te bucuri de ce facem.
Doamne, te înşeli aşa tare.
Bine, atunci dovedeşte asta.
Dovedeşte că trecutul a rămas în urmă.
Dovedeşte că
nu-ţi pasă.
Nu-mi pasă.
- Eşti fericit? - Aproape.
Uiţi ceva?
Bine.
Un autobuz a venit să ia copii.
Nu şi-au amintit nimic.
Le-am spus că a fost o scurgere de monoxid de carbon
în drumul lor aici şi că autobuzul lor
era remorcat.
E bine, foarte atent.
Da, ştii să inventezi scuze.
Matt.
Hei!
Ascultă, ce ai auzit de la mine azi
şi în ultimele săptămâni, astea nu sunt scuze.
Sunt detalii despre cea mai mare greşeală din viaţa mea.
Nu face aceeaşi greşeală ca mine, fiule.
Nu pleca de lângă familia ta.
Ştii ce? crescând,
dintre toţi prietenii mei, eu eram singurul al cărei familie
nu avea o moştenire în Mystic Falls,
şi m-am simţit ca un străin în oraşul meu,
şi apoi aflu că familia noastră a avut o istorie, în cele din urmă.
Asta r fi putut să schimbe totul pentru mine,
dar tu nu mi-ai dat şansa să ştiu asta.
Să ghicesc.
Matt ţi-a spus că a reuşit să salveze
elevii mei de la a fi arşi.
Înainte să pui sângele meu
pe ghetele tale micuţe şi idioate,
ar trebui să fii foarte sigură că încă nu sunt legată
- de copiii tăi. - Ce vrei să spui?
Am petrecut mult timp împreună în acea excursie pe care am făcut-o.
Destul timp să plantez
un buton de a le opri creierul
şi pot face asta în orice clipă,
- deci ar fi bine să nu mă superi. - Minţi.
Stefan s-a asigurat că fetele mele cor fi în siguranţă.
Eşti sigură că s-a gândit
la toate chichiţele posibile
când şi-a negociat sufletul?
Singurul mod în care poţi afla asta
e dacă încerci să mă răneşti şi dai cu zarul.
Asta vrei să faci, Caroline?
Vrei să te joci cu vieţile fetelor tale?
Ştii, pari aşa
raţională când vine vorba de siguranţa fetelor tale,
dar tot plănuieşti să te căsătoreşti cu un Spintecător.
Cum de nu vezi că asta le pune vieţile în pericol?
Până mă voi căsători cu Stefan, el va fi bărbatul
pe care l-am iubit întotdeauna.
A mai trecut peste perioadele de Spintecător.
Dar, de fiecare dată, găseşte un mod de a ajunge
înapoi... de... fiecare... dată.
Ştii care este definiţia nebuniei?
Să faci acelaşi lucru
din nou şi din nou şi să te aştepţi la un alt rezultat.
Sper doar ca data viitoare când este Spintecător
copiii tăi să nu fie acasă.
Dacă ai întrebări,
coordonatorul îţi poate arăta permisul nostru.
Ai găsit ceva valoros aici?
Ambalaje de dulciuri şi pungi de la fast-food.
Asta nu mă ajută cu criza mea existenţială.
Conduceam pe aici seara trecută cu fratele meu.
Ne-am certat
şi am aruncat ceva pe geam.
Poate el ar trebui să te ajute să cauţi.
Şi-a luat liber în dimineaţa asta.
În plus, nu vrea să am asta.
Sincer, nici nu ştiu de ce îl vreau.
Pentru că oricând îl am, mă simt...
mai bine.
În cazul ăsta, fratele tău pare un nemernic.
Poate fi. Ai fraţi?
Sunt singur la părinţi.
Norocosule.
Să nu trebuiască să-ţi faci griji de greşelile altora.
Fratele tău face probleme?
Se ţine bine. Relativ vorbind.
- Ce e bine...
pentru că lucrurile sunt ciudate acum.
Când fratele meu se schimbă în mai rău,
totul e permis.
Câteodată, oamenii îşi revin.
Prin a se căi, aşa ca tine?
Ambalaj cu ambalaj?
Mai bine decât să le laţi pe jos.
Hei.
În caz că ai dreptate. ţi pe jos.