Din episoadele anterioare Incendia.
Ce fel de plan al unei sirene implică copii de trei ani?
- Vrea să le ofere lui Cade. - Cine e Cade?
- Ce e el? - E diavolul.
Îţi vrei libertatea în schimbul acestor două fetiţe..
- Cade, avem o înţelegere sau nu? - Dacă-ţi pot oferi
una mai bună? Doi fraţi. Doi vampiri puternici, nemuritori.
O voi face. Dar lasă fetele să plece.
Nu ştiu cum să-mi protejez copiii.
Ba ştii. Du-le într-un loc sigur.
- Du-le departe de mine. - Am terminat.
- Nu mai ucid în numele lui. - Îmi pare rău, surioară.
Vei începe să-ţi plăteşti
- datoria karmică. - M-ai scos din înţelegere?
Asta e pentru Tyler.
Mi-am predat sufletul nemuritor lui Cade.
Trebuie să-l servesc aşa cum au făcut-o sirene
şi să duc cele mai negre suflete în iad ca să nu ajung şi eu acolo.
Singura mea condiţie a fost să-mi petrec ultimele
24 de ore de libertate
cu tine.
E el! E el!
Nu va veni dacă nu dormi.
-Nu ar trebui să fie pe acoperiş? - Nu avem acoperiş.
Nu cred că e Moş Crăciun.
Dragă Elena, asta e posibil să fie ultima mea pagină.
E posibil să nu mai fie ziua de mâine.
Cadoul pe care mi-l fac
de Crăciunul ăsta este
prezentul, azi.
Ca să recuperez gemenele, am făcut o înţelegere
cu diavolul.
La miezul nopţii, trebuie să-mi las viaţa în urmă.
Chiar dacă i-am jurat-o Carolinei pentru totdeauna.
Dacă nu pot găsi un mod de a ieşi din asta,
te rog aminteşte-i
că am încercat.
Am făcut tot ce am putut să mă întorc la ea.
- Am crezut că vom anula asta. - Da, dar tu ai plănuit
cina asta din Ajunul Crăciunului de mult, aşa că o vom ţine.
Nu e despre planurile mele, e despre noi
şi despre înţelegerea ta cu Cade.
Cred că ultima noastră zi din viaţa pe care o ştim ar trebui
să fie nu chiar aşa depresivă, nu?
Deci azi vom face
ce fac oamenii de Crăciun.
Vom mânca mai mult decât trebuie şi vom bea
până prietenii şi familia noastră par aproape normali.
Aşa vreau să fie azi.
Bună, fetelor.
Crăciun fericit, mami!
- Crăciun fericit. - Crăciun fericit.
Să vă ajut să vă dezbrăcaţi.
Mă tem că nu vom putea sta foarte mult.
Ce? De ce? Asta e ultima mea zi cu ele pentru o vreme.
Da, ei bine,
cred că nu ai vorbit cu Matt.
- Nu. - Seline vine la cină?
- Nu, iubito. - Hei.
Am crezut eu că vă aud.
Am cadourile voastre de Crăciun sus.
Întreabă de Seline?
Ştiu.
Le-a răpit.
Cred că nu au observat pericolul.
Tot întreabă de ea de când s-au întors.
Nu vreau să creadă că ea e bună.
Cine ştie când va apărea din nou.
Voi vorbi cu ele.
Nu, eu voi vorbi cu ele, după ce plecăm.
Dar ar trebui să sărbătorim Crăciunul înainte.
Ce este? S-a mai întâmplat ceva?
Cred că trebuie să stai jos pentru asta.
Ho, ho, ho!
Crăciun fericit, Ric.
- Te-am ucis. - Ce ai făcut?!
- A meritat-o. - Da, el şi Matt m-au atacat.
M-au şi îngropat. Nu pot să-ţi spun ce greu a fost
să scap de tot pământul ăla.
Ştiu.
Crăciunul tocmai ce a devenit fericit.
Îmi place.
Pot să folosesc asta să-mi împiedic hârtiile să zboare.
Te duc la Paris,
vrăjitoare prostuţă.
Spune când şi plecăm.
Scuze.
Ştiu că am întârziat.
Slavă cerului. Nu veniţi.
E Damon. E aici cu acea
psihopată respinsă de American Idol.
Enzo nu poate fi lângă ea.
Şi nici nu mă pune să-ţi spun ce au încercat să facă Matt şi Ric.
Ce vor Sybil şi Damon?
Să distrugă Crăciunul, nu ştiu.
Dar mi-au promis să nu-mi implice fetele şi nu vreau un război.
Sper doar să plece curând.
Cum rămâne cu diapazonul?
- L-a furat de la noi. - Atunci hai să-l furăm înapoi.
De unde? Din câte ştim, poate să fie în portbagajul eu.
Îi întrerupe puterea psihică şi doare ca naiba.
Nu-l va căra după ea.
E probabil ascuns acolo unde stă.
- Nu ştim unde stă. - Pot să încerc să aflu.
- Nu-ţi va spune. - Ar putea.
Vă sun înapoi.
Lichior de ou?
Nu am avut timp să-l otrăvesc.
Deja ai otrăvit bourbonul
cu lapte şi scorţişoară, deci...
Ric va sta cu fetele o vreme.
Nu trebuie să le ascunzi. Onorez înţelegerea.
Lucrăm pentru Cade.
- Prichindelele nu vor fi rănite. - Ric nu prea are
încredere în tine acum.
- Şi nici eu nu am. - Sora mea le-a răpit.
Eu le-am salvat de la o viaţă în care să-l slujească pe Cade
când am fost de acord cu planul lui Damon.
Deci potoleşte-te, Stefan.
N-am nevoie de dezaprobarea ta.
- Un simplu mulţumesc e de ajuns. - Mulţumesc.
Are dreptate.
Nu poţi învinovăţi un frate pentru păcatele celuilalt, nu?
- Apreciez asta. - Stefan,
de ce nu mergem noi să aducem
unele din vechile ornamente de familie pentru brad?
Haide, Stef.
Îţi voi spune ce fac aici.
Crima mea, Stefan. Ei chiar
m-au îngropat într-un mormânt, nici măcar în cel al familiei.
Îmi e greu să-mi pese de moartea ta
- când stai în faţa mea. - Mulţumită înţelegerii noastre eterne
- cu Cade. - Ce faci aici?
Iau ornamentele de brad, Stefan.
La miezul nopţii sunt doar al tău, deci până atunci,
lasă-mă în pace, bine?
Ştii, când Saltzman
a luat-o razna cu mine, asta a avut un beneficiu neaşteptat.
- Care e acela? - Am stat puţin
- cu noul şef. - Cade?
Singurul.
E un tip interesant. Vrei şi tu să petreci timp cu el?
Nu în mod particular, nu.
E amuzant...
el a spus invers despre tine.
Caroline?
Dle. Salvatore.
Te aşteptam.
Cade.
Unde suntem?
Doar...
dincolo de văl.
Deci, ăsta e iadul?
- În sufrageria mea? - Dacă am fi în iad,
aş şti asta.
Gândeşte-te că e o cameră de aşteptare. Din fericire,
te trimit înapoi.
Dar nu înainte să discutăm parteneriatul nostru.
Ce e de discutat?
Eu şi fratele meu aducem oameni răi pentru restul existenţei noastre
şi în schimb, tu ne ţii departe de iad.
Pare destul de direct,
dacă mă întrebi pe mine.
Sigur trebuie să ai întrebări.
Vreau doar să încerc ceva dacă tot suntem aici.
De ce nu mă scoţi din înţelegerea asta?
Nu sunt persoana potrivită pentru tine.
De fapt...
eşti persoana perfectă.
Sunt aici să-ţi arăt de ce.
Asta va fi o cină nemaipomenită.
Ceilalţi oaspeţi sunt pe drum?
Să sperăm.
- Bun. - De abia aştept.
Nu am mai avut o cină de Ajunul Crăciunului de... niciodată.
Uite. Lasă-mă să te ajut.
Nu cred că ai vrea să pui curcan pe acea piatră gigantică
de pe degetul tău.
Deci? Când e nunta?
Trebuia să fie în iunie, dar...
Aşa e.
Cade.
Nu-ţi face griji. Un vampir aşa ca Stefan
va fi foarte bun.
El probabil poate ucide 12 oameni
în două secunde...
şi va ajunge acasă la timp să-ţi pregătească o baie.
Ce palpitant.
Care-i partea ta preferată din Mystic Falls de până acum?
Casele imense cu piscine mari.
Ştii că iubesc apa,
şi nu e ca şi cum trebuie să plătesc ipotecă sau altceva.
E greu să găseşti aşa ceva aici.
De fapt, este un mic cartier lângă Grove Hill
numit Pond Estates.
Ciudat, dar nu e niciun iaz (pond).
Ştiu, nu?
Oricum, e plin cu oameni bogaţi şi neruşinaţi
care vor renunţa la casa lor pentru un cântec.
Te-ai prins?
E foarte amuzant.
Mă întorc imediat.
Este un cartier de vile care se numeşte
Pond Estates.
- E undeva lângă Grove Hill. - Bine. Îl căutăm.
- Sunteţi bine? - E o nebunie aici.
Sybil vrea să fie prietena mea.
Lizzie şi Josie tot întreabă de Seline.
Şi sunt destul de sigură că Stefan se ascunde pe undeva.
În momentele astea îmi e aşa dor de Elena.
Dacă ar fi fost aici, Damon nu ar face aşa ceva.
Da, dar nu e aici
- şi... - Caroline?
- Caroline. - Am nevoie de altă cutie de cadou.
Stefan?
Stefan! Stefan...
Calmează-te. Nu e mort.
L-ai văzut pe Ric?
Pentru că dacă din cauza lui nu mâncăm...
Ce ai făcut?
L-am ucid. Adică, teoretic, e mort.
Dar se va întoarce.
Tatăl copiilor tăi m-a înjunghiat
şi nu am nicio zgârietură.
E aceeaşi treabă.
Şeful cel mare a vrut să se întâlnească.
Ce ar fi trebuit să fac?
Ştii...
sunt sigur să dacă o speli,
o poţi folosi.
"Dar l-au auzit cum spune, când a dispărut din vedere,
Crăciun fericit tuturor,
şi noapte bună pentru toţi."
Încă o poveste, tati.
Bine. Încă una, dar apoi, la somn,
pentru că Moş Crăciun trebuie să vină în orice clipă.
Unchiul Stefan spune că palatul nostru e cel mai sigur loc
- din toată lumea. - Şi unchiul Stefan are dreptate.
Dar ţineţi minte. Să nu deschideţi uşile palatului
decât pentru mami, tati şi unchiul Stefan, ok?
Şi Seline.
Îţi plac ornamentele?
Nu, nici măcar puţin.
Hei. Surpriză.
Matt! Am crezut că nu vei veni.
Se pare că Mystic Grill nu a fost destul de bun pentru el.
Sărbătorile sunt speciale. L-am convins
să stea alături de oamenii pe care-i iubeşte.
Ceea ce e mult mai mult decât poate spune despre tine,
Peter Maxwell.
- Te-am aşteptat. - Ei bine,
Damon trăieşte, după cum vezi.
Bonnie şi Enzo întârzie. Iar Stefan e mort!
Crăciun fericit. Am cadouri.
Unde-i locul ăsta?
Am lucrat aici.
Am adunat struguri.
Rodii, cred.
Nu sunt struguri.
Dar este munca ta.
Îţi pare cunoscut?
Mai uită-te puţin.
Dacă moartea e pânza ta...
asta e capodopera ta.
Doar ceva malefic
ar putea face asta.
Am decis că eşti al meu.
Fix aici. Monterey.
De Crăciun.
- 1917. - De Crăciun?
Nu am fost aici de Crăciun.
Din contră, Spintecătorule.
Ştiu ce le-am făcut oamenilor acestora.
Trăiesc cu vina asta de o sută de ani.
Dar nu de Crăciun.
Nu aş face asta...
Să ne asigurăm că ne amintim de spiritul Crăciunului.
Iertarea stă în centrul lui.
Deci, Matt.
- Peter. - Mersi.
Mama mea
m-a învăţat să fiu mereu pregătită
pentru orice.
Mulţumesc.
Iar acesta...
este pentru Damon.
Chiar dacă am avut momentele noastre,
ştiu că tu cel din viitor
îmi va cere iertare într-o zi.
Asta e pentru el.
Oricum...
sunt sigur că vă întrebaţi cu toţii de ce am dat buzna aici în seara asta.
Calmaţi-vă. Am venit cu un cadou.
Din păcate, îl voi putea da
doar celei mai rele persoane de aici,
iar asta va fi o decizie grea.
Dar în seara asta, un mic elf norocos
va primi o excursie cu toate incluse,
doar dus,
direct în iad.
Asta înseamnă că voi ucide pe unul din voi.
Să mâncăm.
- Hei. Eşti sigur că asta e? - Patru case aveau piscine.
Doar una are luminile aprinse. Spune-i intuiţie.
Faci onorurile?
A ales un loc cu proprietar.
E ok. Mă descurc.
Bine.
Ştiu că eşti aici.
Tammy,
invită-l şi pe celălalt musafir, te rog.
Numele lui e Enzo, şi probabil îngheaţă acolo.
Enzo, te rog, intră.
Enzo, nu!
Nu-l voi răni. Şi nici pe tine.
Nu sunt Sybil.
Bine. Atunci vom pleca.
Fără armă? Pentru asta sunteţi aici.
Sybil a plecat în Mystic Falls. Voi doi sunteţi aici.
Nu-i nevoie de un mediu să-mi dau seama
că nu aţi venit să-mi ţineţi companie.
În plus, pentru asta am vrăjit familia lui Tammy.
Cine vrea să fie singur de Crăciun?
Dă-mi telefonul tău, Bonnie.
E chiar simplu.
Eu evaluez răul din oameni, şi dacă sunt răi,
amorali, corupţi,
vulgari, vicioşi, şi tot aşa, îi ucid.
Aceştia sunt cartofii gratinaţi.
Stefan i-a făcut. Sunt o reţetă Salvatore.
Unde naiba e Ric? Ce face, le citeşte
- tot dicţionarul fetelor? - Nu-l vei ucide pe Ric.
Şi nici pe altcineva. Vom sta aici
şi ne vom bucura de cina asta,
aşa cum a vrut Stefan.
Ce e? Rupeam nişte pâine doar.
De ce faci asta?
- E slujba lui. - Să ucizi oameni nevinovaţi?
Uite cine vorbeşte despre crimă.
- Nu am ucis... - A, da?
Fosta ta dragoste, Penny e destul de moartă...
Nu am ucis pe nimeni.
Matt. Te rog.
Ştii, măcar Ric
a părut puţin răvăşit când mi-a intrat ţepuşa în inimă.
Tu păreai destul de încântat.
Dar te iert, Mattie.
Ai avut parte de multă tragedie în viaţa ta.
Uite-i care-i treaba. Ric făcea doar
lucrul părintesc, aşa cum face acum sus.
Vreau să-l ucid? Da, dar e personal.
Asta ar trebui din principiu.
Totul este personal, Damon.
Ce spuneţi de...
acest Peter?
Am auzit aşa multe despre tine.
Înapoi.
Sau ce?
- Bonnie? - Nu închide.
Bonnie şi Enzo sunt aici cu mine.
Nu sunt în pericol.
Suntem bine, Ric. Seline vrea doar să vorbească cu tine.
Nu ne-ar fi dat arma dacă nu te-am fi sunat.
Ce naiba ai de spus?
- Fetele tale au nevoie de ajutorul meu. - Fetele mele sunt bine.
Şi tu nu te vei mai apropia de ele din nou.
Trebuie. Trebuie să repar ce am început.
Le antrenam,
le pregăteam pentru Cade. Asta a lăsat o urmă psihică.
Dacă nu o voi îndepărta, vor rămâne legate de mine.
Trebuie să dea semne până acum.
Uite, am făcut ce ai vrut şi am răspuns.
Acum e rândul tău. Dă-le prietenilor mei de au nevoie.
Alaric, nu sunt cine crezi că sunt.
De ani de zile încerc să scap.
Atunci fă-ne o favoare.
Şi cazi lată.
Ceva drăguţ şi uşor, Tammy.
Dacă aia e lista ta de Crăciun, ar fi bine să te pui pe treabă.
Din păcate, nu e genul ăla de listă.
Georgie Dowling?
- Interna lui Ric? - Ultima persoană pe care-am ucis-o.
E o ordine cronologică inversată.
Numele au fost un obicei pe care l-am găsit în timp.
De unde l-ai găsit mai exact?
Din Monterey.
Nu-mi amintesc că am făcut asta.
Îl recunoşti pe el?
Faptul că ai avut remuşcări nu înseamnă nimic pentru mine.
Dar cumva,
a însemnat pentru ea.
Asta te ajută să-ţi aminteşti?
Cine sunt ei? Victimele tale?
Pleacă... sau tu vei urma.
Eşti prea obosit să mă răneşti.
Te vei odihni acum.
Din chinuri.
Stăpânul meu ţi-a revendicat sufletul.
Stefan Salvatore?
- Eşti sigură? - Foarte.
Am avut toate intenţiile de a-l mânca.
Am sfâşiat atâţia, dar niciunul nu a masacrat
o întreagă tabără în Ajunul Crăciunului.
- Ironic, nu? - Ce te-a făcut să-l cruţi?
Când m-am uita în mintea lui,
nu am văzut rău.
Am văzut doar agonie.
Poţi vedea în mintea mea, nu?
E oribil, aşa e?
- Ştiu. Ia-mă. O merit. - Da, meriţi.
Am fost făcut un Spintecător care pofteşte sânge
toată ziua şi toată noaptea. Ucide-mă. Fă-o.
Te rog.
Am văzut un bărbat nevinovat,
care a iubit,
şi apoi a trebuit să devină un monstru pentru a supravieţui.
Asta e o poveste pe care o ştiu bine.
Poate a meritat furia lui Cade,
dar eu nu am mai vrut să fiu cea care ia deciziile.
Mi-a luat amintirea.
Ţi-a schimbat subconştientul suficient
încât ai uitat de unul singur.
M-a făcut să cred că meritam să am o viaţă.
Da.
Slab.
Ştiam că am pierdut-o.
Dar asta mi-a stârnit interesul... în tine.
Eşti un criminal sălbatic
care a scăpat sorţii şi mi-a transformat cea mai bună slujitoare
într-o grămadă de remuşcări.
Acea combinaţie
te face valoros.
De-asta am acceptat oportunitatea
de a te avea ca noul meu servitor.
Tu,
o maşină de ucis fără inimă,
în locul unei fete reticente
care a găsit mortalitatea acum o sută de ani.
Nu voi mai fi niciodată acel Spintecător.
Nu pentru tine.
- Nu pentru nimeni. - Sunt dezamăgit să aud asta.
Acel Spintecător
e fix ce vreau într-un servitor.
Încă o oprire.
Tot ce am vrut a fost să scap.
Mereu am vrut să fiu muritoare.
Să fiu liberă.
Dar acum, când mor,
Cade îmi va tortura sufletul în iad.
Pentru că sora mea m-a vândut.
Izbăvirea e singura şansă pe care o mai am.
Dacă Alaric îşi iubeşte fiicele,
le va aduce să le văd.
Vom transmite mesajul.
Dar nu putem promite nimic.
Calea spre iertate începe cu un singur pas, nu?
Mulţumesc.
Ţi-am spus. Am pariat mulţi bani şi am pierdut.
Sigur am trişat cu taxele. Nu ştiu ce mai vrei să ştii.
Uite cine s-a decis să ni se alăture.
Îl întrebam pe Peter care-i cel mai rău lucru pe care l-a făcut.
Al meu a fost că nu m-am asigurat că erai mort permanent.
Văd că provoci haos ca de obicei.
Damon, opreşte-te cu jocul ăsta prostesc.
Dar mărturisirile umilitoare în public sunt aşa amuzante.
Ţi-ai părăsit fiul. Ţi-ai abandonat familia.
Şi răspunsul la întrebarea care-i cel mai rău lucru
pe care l-ai făcut este
"cred că am pariat şi am înşelat pentru că nu sunt sincer".
- Eram un copil. - Dacă numele tău de familie nu e Pan,
nu ai mai fost un copil de mult timp.
Aşa că explică-mi
- ultimii 20 de ani. - Nu-i treaba ta, Damon.
Destul!
Asta a mers prea departe. Nu trebuie să-i răspunzi.
Ba da. Şi repede.
Următoarea va fi câţiva centimetri mai jos.
Ce vei face, Donovan? Mă vei ucide din nou?
Să ascultăm povestea tatei cât încă mai are corzi vocale.
Ultima şansă.
Ce te-a ţinut departe în ultimii 20 de ani?
Ruşinea, bine? Uite, mi-a fost...
mi-a fost ruşine.
Kelly era însărcinată din nou şi eu...
nu m-am putut întoarce acasă să frec toalete
în oraşul ăsta. Trebuia...
trebuia să plec.
E mai rău decât am crezut.
Nu avea niciun motiv.
Doamnelor şi domnilor,
avem un câştigător.
De ce suntem aici?
Suntem cu câteva clipe înainte să o cunoşti,
înainte să dai peste ea.
Elena.
Dacă nu ai mers pe holul ăsta,
- nu am fi acum aici. - Ăsta a fost un capitol din viaţa mea
când am fost bun. Am iubit-o.
Avea deja destulă tragedie în viaţa ei.
Dar a trebuit să te bagi şi tu.
Doar pentru că "trebuia să o cunoşti".
Ai luat o fată bună a cărei viaţă era pe drumul cel bun
şi ai împins-o în cel de mijloc.
Nu am vrut să fac asta.
Am încercat să o protejez.
Să nu o fi cunoscut... era singurul mod de a o proteja.
Dar tu ai ales o străină
şi ai transformat-o în ceva întunecat.
Nu pot lua asta înapoi, nu?
Dar o poţi face din nou.
Pentru mine.
Găseşte oamenii care ar putea trece
prin porţile de mărgăritar
şi transformă-i în oameni care le-ar rata.
Ca Elena. Ajută-mă să strâng de ce am nevoie.
Dar Elena e o persoană bună.
Am crezut că ai nevoie de cei răi.
Oamenii buni care pot fi făcuţi răi.
Ei sunt malefici
în interiorul lor.
Sufletele lor sunt neobişnuit de puternice.
Ei sunt cei din care vreau să mă hrănesc cel mai mult.
Îmi pare rău pentru faţa ta.
Eu? Eu prefer să prind oamenii cu bunătate.
Damon a venit aici să dea ceva,
dar eu am venit să iau ceva.
Deci, unde e?
Orice ai vrea, nu am.
- Minciuni. - Habar nu am
- despre ce vorbeşti. - Tot ce trebuie să ştii
e că ai ceva de care am nevoie,
şi mi-l vei da.
Nu aş face asta.
Minte simplă, unde e?
Eşti bine, dragoste?
- Mi-ai luat prea mult din timp. - Presupun.
Mai ales că am eternitatea cu tine.
Şi dacă refuz?
Voi deveni destul de răbdător
să aştept ca fetele de la etaj
să crească.
Şi dacă nu trebuie să ai răbdare?
Dacă pot face asta, mai repede?
Mai repede?
- Cum? - Aş putea deveni
Spintecătorul pe care-l vrei. Aş fi mai eficient aşa.
Nu aş fi ţinut în frâu de emoţiile mele.
Ţi-ai opri umanitatea?
Pentru o perioadă scurtă, da.
Dar apoi, când am terminat,
mă vei lăsa pe mine şi pe fratele meu să plecăm.
Când am fost Spintecătorul...
am fost unic.
Nimeni nu poate face ce fac eu.
Un an.
Chiar dacă bestia pe care am văzut-o în Monterey
nu s-ar plictisi de munca asta.
Prevăd că, după un an cu mine,
nu vei mai vrea să pleci.
Cred că te înşeli.
Asta face ca pariul nostru să merite.
- Ce-ţi face capul? - Pe lângă vin, e bine.
- Bun. - M-ai salvat în seara asta.
A fost instinctul.
Se petrece ceva...
acolo.
Nu ştiam că ai aşa ceva.
Trebuie să fie sărbătorile.
Atunci, ăsta e cadoul meu de Crăciun?
Damon...
E aşa frumos.
Lănţişorul meu.
Credeam că nu-l voi mai vedea.
Mulţumesc.
- Chiar nu ai auzit aia? - Am auzit.
Suna fix ca ce e, un diapazon.
Mi-a dat o durere de cap imensă.
Ric a spun că le-a rănit şi pe fete.
Poate e ceva de doar vrăjitoarele pot să audă.
Te rog, spune-mi că acele nemernice de sirene nu sunt şi vrăjitoare.
Pătează numele.
Bunica mea spunea
că vrăjitoria are rădăcini în energia psihică.
Înainte să ştiu că am puteri magice, am crezut că sunt un mediu.
Şi asta sunt sirenele.
Şi Cade.
Scârbos, suntem toţi legaţi.
Încă un motiv să plecăm de aici.
Ar trebui să ştii
că ţi-am cumpărat tricouri.
M-am gândit că ţi s-a luat că tot dorm în ale tale.
Tu mă duci la Paris, şi eu ţi-am luat tricouri.
Tricouri!
Ce naşpa sunt.
Nu-ţi face griji.
Tu eşti cadoul pe care mi l-am dorit mereu.
Hei. Slavă Domnului!
Unde e Damon?
A plecat. Toţi au plecat.
Vino cu mine.
Unde mergem?
Ce s-a întâmplat cu Cade?
Îţi voi spune. E bine.
Dar mai întâi...
Mă puteai săruta oriunde.
Am vrut să-mi iasă măcar un lucru din ce am plănuit.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Acum nu mai trage de timp.
Am făcut o înţelegere.
Îl slujesc timp de un an, iar apoi termin.
De ce ai fi de acord cu asta?
Pentru că ce voi face
şi cum o voi face, merită pentru el.
Ce vei face?
Caroline, te rog nu...
nu mă pune să spun asta acum. Lasă-mă să mă bucur de moment.
Pentru că în şapte minute se termină Crăciunul
şi totul se schimbă, deci...
lasă-mă să fiu aici, acum, cu tine.
Când ai spus casa Salvatore, am crezut că te referi la uşa de la intrare.
Am avut destui oaspeţi pentru o seară.
În plus, asta e între noi.
Fac asta pentru ele, nu pentru tine.
- Ţine minte condiţiile mele. - Sigur.
- Fetelor. - Seline!
Hei. Mi-a fost dor de voi.
Ne vom juca un mic joc,
şi apoi nu vă veţi mai aminti de mine, dar e ok,
pentru că aveţi aşa mulţi oameni care vă iubesc.
Mulţumim, mami. Mulţumim, tati.
Cu plăcere.
Trebuie să plecăm în curând.
Ştiu.
Urcă.
Nu-ţi lipseşte un pasager?
Trei sunt prea mulţi.
Vei vrea să te bagi sub capotă
şi să apeşi butonul de umanitate, Stefan.
Nu va mai fi aşa dureros.
Încă.
Cum vrei tu, Ebenezer.
Fraţii Salvatore, din nou pe drum.
Avem nevoie de un cântec tematic.
Aici era.
Crăciun fericit, frate.
Crăciun fericit. frate.