A Vámpírnaplók előző részeiben
Nagyon bíztam benne, ha Sybilt kiiktatjuk,
nem lesz fölötte hatalma,
de még mindig fogva tartja.
Kapcsold ki az emberségedet, fogadj nekem hűséget.
Ha valaki vissza tud húzni a szakadék széléről, az te vagy. Tudom.
Ketten vagyunk, a nővéremmel már találkoztál.
- Seline. - Seline a másik szirén?
Azt hiszed, emlékezni fogsz erre,
mikor felébredsz.
A gyakornokod, Georgie, betört a házba.
Csak egy kicsit fura lány, nem?
- Georgie. - Itt vagyok.
- Sajnálom. - Várj!
Miért kell ezt tennem?
És add át üdvözletemet Cade-nek.
Ha ez megzavarja a látói képességedet,
hogy lehet Damon még mindig a bábod?
Ízelítőt adtam neki, hogy mi vár rá,
és már ez is elég volt, hogy lekapcsolja az érzéseit.
Damon hisz a pokolban.
Tegnap éjjel kitéptem Tyler torkát.
Emberség ide vagy oda, ezt senki se fogja megbocsátani.
Hmm. Kijelenthetem,
hogy ez a legjobb tea, amit valaha ittam.
Hmm.
Kedves Elena! Nem is tudom, hol kezdjem.
- Szia. - Szia.
Mit csinálsz itt a szabadnapodon?
Caroline mondta, hogy elvesztettetek valakit.
- Igen. - Szívesen vigyázok
a lányokra, ha gondolod.
Az...
óriási segítség lenne.
- Köszönöm. - Közel álltatok egymáshoz?
Igen, egy volt közülünk.
Családtag volt.
Átérzem. Én is vesztettem el családtagot.
- Mindenkit? - Van egy nővérem,
de eltávolodtunk egymástól.
Hm.
Tyler szülei is meghaltak pár éve.
Ő volt az utolsó Lockwood.
És most egy teljes örökség...
eltűnt.
Biztos vagyok benne, bárhol is van,
Tyler békére lelt.
És tudja, hogy szerették.
Nézd, nekem...
tényleg indulnom kell. Biztos nem gond?
Egyáltalán nem. Menj csak.
Hallottam, hogy karnevál van.
Gondoltam, elviszem a lányokat.
Az tetszene nekik.
- Seline. - Sziasztok.
Gyere játszani.
Helló.
- Ki veszi le előbb a cipőt? - Én.
- Én.
Ez nem hozza vissza.
Tyler többet érdemelt, mint hogy járulékos veszteség legyen
Sybil Damonnal folytatott játszmájában.
Igen. Nem is emlékszem az utolsó beszélgetésünkre.
Hónapok óta nem beszéltünk.
Olyan elfoglaltak voltunk.
Azok után, amin keresztülmentünk,
azt hittem, mindig itt lesz velünk.
Tehetetlen vagyok Damonnal kapcsolatban.
Már nem tudom, mit csináljak vele.
Talán az lenne a legjobb, ha meggyászolnád Tylert
a barátaiddal.
Tartozunk neki ennyivel.
Ne is törődj velem, édes.
Valami baj van?
Jól vagyok.
Wow.
Szóval Damon hidegvérrel megöli Tyler Lockwoodot,
és te jól vagy.
Nem akartam hallgatózni,
de határozottan nem tűnik jó helyzetnek,
legalábbis nekem.
De a gyász, amit annyira el akarsz rejteni,
ragyogóvá tesz.
Szabadíts fel, Bonnie.
Szabadíts fel mindkettőnket.
Elviszlek egy igazi randira.
Ahová csak akarod.
Párizs...
Mindent helyrehozol, ami eltört bennem.
Helyrehozol minket.
Kicsit sebes a csuklód.
Segítek.
Áh.
Bonnie Bennett, te vagy a megmentőm.
Megbűvölted a házat?
Titkolózol előttem.
- Újra boszorkány vagy? - Igazából nem.
Nem jött vissza a varázserőm,
de ez nem jelenti, hogy nem használhatok mást.
Ez egy sötét tárgyat a fegyvertárból kölcsönöztem.
A "bebörtönzés lángja" a neve.
- De puccos. - Ott tartja a természetfölötti lényeket
azon a helyen, ahol ég.
Kedvemre jöhetek-mehetek, mert én gyújtottam meg.
Csak én olthatom el.
És nem fogom... hacsak nem kapcsolod vissza
az emberségedet.
Miért csinálod ezt hirtelen?
Mert Tyler Lockwood halott.
Nem foglak téged is elveszíteni.
Mit csinálsz?
Savasana. Helyreállító hatású.
Elősegíti a testi és lelki egészséget.
Annyira nem zen.
- Ezt Tylerért. - Őszintén,
az inkább Damon volt, nem én.
Én csak javasoltam, hogy tegyen meg mindent,
hogy elvarrja a maradék szálakat.
Georgie hol van?
Készen áll a másik cella. A kettes számú szirénnek.
Ó, várj, már tudom. Nem látok semmit.
A látásomat semlegesítették.
Felállítottam bent egy intercom rendszert.
A hang és a fájdalom mostantól
napi 24 órában fog kísérteni.
Isten hozott a látók poklában.
- Az intercom működik. - Jó.
Figyelj, a frekvenciát óránként kell tesztelned.
- Elképesztően fontos. - Megkérdezhetem, miért?
Úgy gondolom, hogy a vibrálás
összefügg az alagút kialakulásával.
Ennek nem sok értelme van.
Oké, akkor azért, mert azt mondtam. És kaptam egy nagyon fura üzenetet
Georgie-tól tegnap, hogy el kell mennie a városból.
Nem lógna melóból.
- Nem, míg ezt csináljuk. - Igen.
Ezért kutakodnod kell egy kicsit.
Hívd fel a lakótársát, derítsd ki, mi van.
- Azonnal meg kell találnunk. - És a frekvenciakutatás?
Figyelemmegosztás.
Tesztelt a frekvenciát, keresd meg Georgie-t.
Hívj, ha bármi szokatlan történik.
Vártam, mikor bukkantok már fel.
Valószínűleg a tetem már bűzlik egy kicsit.
Igyekeztem egyben tartani.
De be kell vallanom, kicsit elragadtattam magam
az egész torok dologgal. Donovantől elnézést kérek.
Biztosan szépen rendbe tettétek.
Mit akarsz azzal? Leszúrsz?
Gyerünk, próbáld meg.
De először...
Válassz.
Mert mindegyikőtöket eltemetem.
Lassan.
Tylernek is az lett a veszte,
hogy alábecsült.
Matt Donovan. Az egyetlen életben lévő srác Mystic Fallsban.
Megdöbbentő, hogy tudtál ilyen sokáig ember maradni.
Talán orvosolnom kellene.
Ezért jöttél, Damon? Meddő fenyegetéseket tenni?
Nem meddő, öcsém.
Ne mozduljatok, vagy eltöröm a nyakát.
Matt kap egy személyre szóló meghívót
a mi kis természetfeletti társaságunkba.
Damon, elég.
Drága Caroline. Hány ártatlan
embert öltél meg, mikor lekapcsoltad az emberségedet?
Nem számít, mit mondasz vagy mit nem.
Az ördög tudja, mit tettél.
Mi történt veled?
Mi ebben olyan meglepő?
Az vagyok, aki mindig is voltam.
Nem. Megváltoztál.
Bemutatom Ric Saltzman professzort.
Hivatásos géniusz.
Jobban ismer, mint te saját magadat.
Damon, csak menj.
Senki nem akar itt látni.
Mind megvettek, igaz? Csak hogy tudjuk, hm?
Megöltem Tylert, utáltok,
a köztünk lévő szálak megszakadtak? Remek.
Ha azt hittétek, van még esély
a megmentésemre, tévedtetek.
Szörnyű volt.
Mintha Damon azt akarná, hogy utáljuk.
Sajnálom, hogy nem voltam ott.
Ott akartam lenni. De... nem tudok elmenni.
Kérlek, mondd, hogy jobban megy, mint tegnap.
Rosszabb, ha ez lehetséges egyáltalán.
A kiszáradás nem vált be. A kiéheztetés nem vált be.
Gitároztam. Elmeséltem a történetünket.
Mintha a falnak beszélnék.
Neked mi segített, amikor lekapcsoltad magad?
Mitől lettem szabad?
Szembe kellett néznem a legnagyobb félelmemmel.
Hogy már nem vagyok érdemes a szeretetre.
És hogy az anyám szégyellné magát miattam.
Emlékeznem kellett, mennyire szeretett,
és méltó akartam lenni rá.
Ez segít?
Aha.
- Igen. - Majd szólj.
És ne aggódj, amiért nem vagy itt.
Majd szépen elbúcsúzunk Tylertől, ha ennek vége.
- Mikor lesz az? - Hamarosan.
- Remélem. - Én is remélem.
Gondok a halott baráttal?
Vérzik érted a szívem.
Ez a sok csapás.
A teher, hogy mindenkit meg kell védeni.
Miért nem szabadulsz meg tőlem?
Miért nem kapcsolod vissza az emberséget?
Megegyezhetünk abban, hogy az emberség csak hátráltatott?
Dühös voltam, depresszív.
Egy tragikus költő, tele sötétséggel.
Miért lenne a jó visszatérni
az alárendelt énemhez?
Sok csodálatos dolog is voltál.
Hűséges, kreatív és őrülten romantikus.
Hm.
Tudod, ha vissza is kapcsolnám, már késő.
Lemaradtál Tyler temetéséről.
Cserben hagytad a őket a szükségben.
És ez, kedvesem, kegyetlen.
Jövök majd.
Itt leszek.
Hála neked.
Ne felejtsd, ez nem Damon.
Damon a női ördög befolyása alatt.
Meg kell találnunk a módját, hogy megtörjük. Meg fogjuk.
A gyakornokaim már dolgoznak rajta.
Közben hagyjuk szabadon garázdálkodni,
- és megölni még egy barátunkat? - Próbálom ennek elejét venni.
Még ha meg is törjük Sybil befolyását,
amint Damon rájön, mit tett,
mit fog gondolni róla Elena, nem biztos, hogy felépül.
Mit javasolsz?
Ki kell találni, hogy mentsük meg Damont a szirénektől,
és azt is ki kell találnunk, hogy mentsük meg önmagától.
El kell altatnunk.
- Mennyi időre? - Amennyi szükséges.
Biztos vagy benne?
Az ő érdekében.
Csak így tudjuk megvédeni magunkat.
- Ez aztán a meglepetés. - Tisztázzuk, nem vagyunk barátok,
és nem kiszabadítani jöttem téged.
Sőt, soha többé nem akarlak látni.
- Akkor minek jöttél? - Válaszokat akarok.
Elloptam azt a kacatot Donovan rejtélyes apjától.
Felégettem minden hidat.
Elértem, hogy mindenki gyűlöljön. Gondolom,
mert még mindig a fejemben vagy.
- Miből gondolod? - Mert egyiket se magamért tettem.
Nem egészen értem, minek van szabad akaratom,
ha még mindig a kifutófiúd vagyok. Megteszek dolgokat,
hogy örülj, de nem tudom, miért.
Mintha megbánás lenne a hangodban.
A megbánás azt jelzi, nem vagy hű szolgáló.
Miről beszélsz? Megöltem Tyler Lockwoodot.
- Persze, hogy hű vagyok. - Nem, dühös vagy,
amiért megbántottad a barátaidat.
A barátaim már nem törődnek velem.
De megöltél valakit, akivel törődtek.
Ettől csak éreztek valamit.
Úgy tűnik, te is érzel valamit.
Itt vagy zavarodottan, ellenségesen.
Tudod, miről árulkodik ez? Hogy nem vagy teljesen az enyém.
Hogy Damon Salvatore
sötét, jeges szíve belesajdult,
amikor kioltotta Tyler Lockwood életét.
Érezted,
és rossz érzés volt.
Már semmit sem érzek.
Tévedés. Minden az arcodra van írva.
Az emberséged a kapcsolón ugrál,
és most éppen felfelé tolja.
Szörnyű érzés, nem igaz?
- Fogd be. - A fény erősödik,
és visszakapod az érzéseidet.
Hátha újra szeretni fog a testvéred.
De azért milyen szörnyű lesz.
És Elena reakciója a dolgokra, amiket elkövettél,
bele se gondoljunk.
Hallgass.
Nyomd le a kapcsolót,
és ez a sok rossz érzés, a zavarodottság,
mind eltűnik.
Én? Én a B opciót preferálom.
A lekapcsolás. Teljes lemondás.
Azt mondtam, hallgass. Hallgass!
Mit akarsz tőlem?
Téged, Damon.
Mindenedet.
Újraírhatom a tudatalattidat, de azzal se érek többet.
Addig nem kaphatlak meg úgy,
ahogy én akarlak, amíg még kötnek
érzelmek a múlthoz.
Menj az öcsédhez.
Hadd kapcsolja fel neked, hogy mindent érezz.
Ha így akarod élni az életed, hajrá... éld.
Talán csipetnyi boldogságra lelsz,
mielőtt a halál átnyújt Cade-nek.
Hé, ezt bedobta neked valaki.
Azt mondta, a Fegyvertárból van?
Igen. Csak rakd le. Később átnézem.
Dobozolj be mindent. Szobáról szobára.
Matt, tudod, holnap is csinálhatjuk.
Vagy utána, ha időre van szükséged.
Nem, jó így.
A veszteség szakértője vagyok, emlékszel?
Korán kezdtem.
Gondolom, megérdemeltem.
Igen és nem.
Sajnálom. Csak...
Tyler és ez a hely,
meg a tény, hogy vámpírvér van bennem.
Ha 24 órán belül meghalok, én is az leszek.
Hogy történt ez?
- Hogy történt minden? - "Minden"?
Hogy érted? Vámpírok,
vasfű és...
halál?
Ez volt az életem.
Ezzel kellett együtt élnem. Egyedül. Hosszú ideig.
Ettől akartam szabadulni.
Úgyhogy nézd el nekem,
ha nincs kedvem történelemórát tartani neked.
Matt, ha ezt megkapod,
az azt jelenti, hogy meghaltam, ami szívás.
És azt is jelenti, szükségem van a segítségedre megtalálni valakit.
Azt hittem, mára végeztél.
- Megnéznéd ezt nekem? - Igen.
A távolság Mystic Falls és a Fegyvertár között
durván 60 km.
Kanyargós utak, dombos vidék. De pár óra alatt lesétáltam
a távot az alagútban.
Ami azt jelenti, hogy mennyi, 11 km?
Az alagút közvetlenül a hegyek alatt vág át.
Igen. De a falak régiek.
Legalább egy évszázados. Ki az isten építette?
- És miért? - Hm.
Akarod, hogy utánanézzek?
Nem. Kitalálom.
- Ez az utolsó hír Georgie-ról? - Beszéltem a szobatársával.
Azt mondta, Georgie minden cucca ott van még.
Ha elment, semmit nem vitt magával.
Hívd a rendőrséget, jelentsd be, hogy eltűnt.
- Komolyan? - Csak elővigyázatosság.
Hogy áll a frekvenciakutatás?
Úgy csinálsz, mintha tudományosat csinálnék.
Szó szerint egy villát rezgetek.
Nevetséges és semmi nem derült ki.
Elmondod valaha, mi ez az egész?
Egyszer.
Szép próbálkozás.
Majdnem.
Ez túl nehéz.
Ó.
Miért nem adsz a lányoknak egy aranyhalat a próbálkozásért?
Azt kérjük.
Beteg?
Lehet, hogy meghalt. De nem baj. Figyeljetek,
hazavisszük és otthon szépen eltemetjük.
- Oké. - Oké?
Esküszöm, ha Seline nem bánna olyan jól a lányokkal, utálnám.
Túl tökéletes, hogy igaz legyen.
- Az kinek lesz? - Damon írt nemrég.
Találkozni akar a karneválon.
- Miért a karneválon? - Nem tudom.
Ez az egy esély van, nem tudom, lesz-e még,
- mennem kell. - Kell segítség?
Nem. Többet nem sodorlak veszélybe, Caroline.
Két vámpír több, mint egy, elemi matek.
Ezt egyedül kell megtennem.
Ez a helyes. Jó? Te is tudod.
Lehet, hogy nem bocsát meg ezek után.
És elvesztem örökre.
Már elvesztetted.
Boldog új évet, szerelmem.
Gyere, táncolj velem.
Hm? Ahogy régen. Már emlékszem, a fények,
a zene.
Cseszd meg.
Nem vetted be? Kicsit se,
Örülök, hogy szórakoztatod magad.
Sajnálom. Nem tehetek róla. Szerelem... ahogy lassan ég.
Olyan
hihetetlenül édeskés.
De minek? Óvtalak
három éven át, aztán meg akartál ölni.
Úgy tűnik, megint azt akarod?
Áttörök rajtad.
A legnagyobb félelmeddel foglak kihúzni ebből.
Oké, összetett ember vagyok.
A földön töltött 140 évem alatt
- még senki nem fejtett meg. - Hát.
Addig próbálkozom, míg bele nem halok.
Ó.
Azt hiszed, félek a tűztől,
mert Damon otthagyott a tűzben.
Szép.
De nem.
Attól félsz, hogy elhagynak.
Pont. Az elhagyatottságtól félsz.
Ami mindig újra és újra megtörténik veled.
- Mindenki elmegy, senki nem marad. - Hm.
Ennek most vége.
Mert nem megyek sehová.
Nos, akkor... Ez egy kicsit extrém, nem gondolod?
Fel kell találnom magam ebben a helyzetben is.
Addig nem megyek el, amíg vissza nem kapcsolod.
Inkább elégek élve, mint hogy elhagyjalak.
- Hé, mi folyik itt? - Gázszivárgás miatt evakuálnak.
Helló, bátyám.
Stefan.
Segítened kell.
Bevallom, meglepődtem, Amikor legutoljára láttalak,
még nagyon el akartad varrni a szálakat.
Utólag visszatekintve elég drámai lehetett.
Kicsit késő visszavonni.
Akkor is, ha Sybil vett rá.
Tudod, itt kezd trükkös lenni.
Szolgálni akarom, Stefan, mármint szolgálnom kell.
És ez a szolgálat távol tart
az igazi gonosztól. És én távol akarok maradni a pokoltól,
ameddig csak emberileg lehet.
- Emberség nélkül? - Van rosszabb sors.
Tudod, segíthetek. Ha hagyod.
Azt akarod, hogy visszakapcsoljam.
Nem. Nem, én nem akarom, Stefan.
Kell. Nem csinálhatod ezt tovább.
Miért nem? Hát nem könnyebb így?
Nem kell megbánni semmit, Stefan.
Nem ehetek nyuszikat, menthetek embereket,
hogy békére leljek.
Pokolra jutok.
Akkor meg minek? Mondd meg.
Tudva, amit tudok, miért akarnám még egyszer azt érezni?
Ha nem érzünk,
minek élünk, hm?
Pontosan, öcsém.
- Minek? - Nem.
Nem veszem be.
Látom, hogy próbál feltörni az emberséged.
Gyere velem haza. Segítek újra boldognak lenni.
- Hogyan? - Idővel és munkával.
De ott leszek melletted.
Én... nem tudok, Stefan.
- Mindent elrontottam. - Hé.
A testvéred vagyok
és szeretlek.
Csak gyere velem haza.
Nem... nem tehetem.
Így akarsz segíteni? Vasfűvel?
Nincs más választásom, nem tudod, mit csinálsz.
Pontosan tudom, mit csinálok.
Az emberségem elsötétült.
És most mindennek annyi.
Gratulálok, sikerült.
Félelem az elhagyatottságtól, iskolapélda.
- Most már befejezhetjük? - Nem hagylak el.
Remélem, egy ponton de.
El fog fogyni a kaja a házból.
Nem hiszem, hogy a kajafutár idetalál.
Nem hagylak el.
- Tudom. Értem. - Nem.
Nem jó érzés beszívni a füstöt, igaz?
Nem hagylak el.
Nem érdekel. Most már csak hülye vagy.
Nem hagylak el.
Utolsó szó?
Nem...
hagylak...
el...
téged.
Mindjárt meghalsz.
Nem...
Bonnie. Bonnie, ébredj.
Eltemetjük a halat?
Igen, a magunk módján.
Az ember két részre oszlik. Testre és lélekre.
Néhány ember különleges. Amikor meghalnak,
egy Cade nevű ember
elviszi a lelküket.
- A testet is elviszi? - Nem.
De ez nem jelenti azt, hogy a testek nem különlegesek.
Méltósággal kell bánni velük,
hogy békére leljenek a halálban.
Cade ezt tiszteletben tartja.
Értékeli az erőfeszítést.
Mutassuk meg neki, mit csináltunk.
- Hogyan? - Szólíthatjuk.
De meg kell fognotok a kezemet, jó?
Bántottunk?
Dehogy, tökéletesek voltatok.
Pont elegendő mágiát vettetek el.
Most pedig... Mondjátok a varázsszót.
Incendia.
Remek munka, lányok
- Szerintem készen álltok. - Mire?
Meglepetés
Enzo!
Visszajöttél hozzám.
Persze, hogy visszajöttem. Valakinek meg kellett mentenie
- Nem... Nem! - Bonnie.
Az időm.
Jobban szerettél, mint bárki.
Ennyi elég.
Nem! Nem hagylak el.
Bonnie!
Sajnálom. Sajnálom.
- Jól van. - Sajnálom.
Jól van. Jól van. Jól vagyunk.
Majdnem megöltelek.
Itt vagyok.
Nézz rám.
Most már jól vagy.
Jól vagy.
És örökre velem maradsz.
Mert soha nem megyek el.
Sajnálom.
Mi ez?
Nem akarod tudni.
Próbáld meg.
Tyler segített megtalálni ezt a Virginia St. John nevű
lányt, hogy megtaláljuk a sziréneket, akik megszöktek a kriptából.
Volt egy kutatása, levelek meg ilyesmi
a dédapjától, Daltontól.
Ő engedte szabadon a sziréneket 1883-ban.
Virginia meghalt, és Tylerre hagyta ezeket.
Aztán ő is meghalt.
És most... azt akarja,
hogy folytasd, ahol abbahagyta.
Nem vagyok alkalmas a feladatra.
Oké? Elmenekültem.
Elmentem, tudod. Tyler tudta ezt.
Talán látta benned, amit én most.
Hogy bátor vagy.
Félelmet nem ismerő.
Elképesztően szívós.
És egymagad jutottál el idáig.
Nem nekem köszönheted.
- Dorian. - Sudano nyomozó,
Grove Hill Rendőrség. Maga Georgina Dowling kontaktszemélye?
Jól van?
Ide kellene jönnie.
Köszönöm, hogy eljöttetek.
Gondoltam, adhatnánk még egy esélyt a temetésnek.
Üdv újra köztünk.
Azért jöttünk, hogy... megemlékezzünk Tylerről.
Erős volt.
Sok veszteség után is.
Megküzdött a benne lévő sötétséggel, és győzött.
Rettenetesen tiszteltem.
Tyler hajlandó volt mindent feláldozni értünk.
Mindannyiunkkal törődött.
És a legjobb barátom volt.
Annyival több volt egy kisvárosi kölyöknél,
és annyival többet élt a kisvárosi életnél.
Szerettem.
Mind szerettük.
Nem tudjuk,
mi fog történni velünk.
De nem hagyhatjuk, hogy ez kísértsen.
Nem felejthetjük el, mit jelentünk egymásnak.
Pár éve az óriáskeréken ültem Elenával,
és elmondtam neki, milyen fontos értékelni ezeket a pillanatokat.
Mert ezek a pillanatok adatnak meg nekünk.
Szóval
Tyler és Elena emlékére
éljünk meg több ilyen pillanatot.
Nem szabad elfelejtenünk élni.
Kedves Elena...
Hiányoltunk ma.
Rossz nap volt, sorozatos rossz napokat követően.
De tetszett volna a végkifejlet.
Szerintem büszkévé tettünk.
Wow.
Rájöttem, hogy sose mondtam köszönetet.
A feleséged leszek.
Ami azt jelenti, hogy szeretlek és óvlak.
Meg is mentelek, ha kell.
Remélhetőleg többet már nem kell.
Emlékszem, amikor utoljára voltunk a karneválon.
Nem tudtam, hogy lehet feldolgozni
az öröklétet vámpírként.
És azt mondtad, csak úgy lehet túljutni rajta,
ha minden nap elmondod magadnak, hogy elég erős vagy.
Minden nap.
Stefan, elég erős vagy. És ha valaha kételkedsz ebben,
Ott leszek, hogy emlékeztesselek.
- Szia, csak bejelentkezem. - Szia.
A lányok kézműveskednek kicsit
lefekvés előtt. Én meg belemerültem a pakolásba a garázsban.
Wow, te vagy a legjobb.
Köszönöm, hogy maradtál, és hogy dolgozol a szabadnapodon.
Nem tudtam volna nélküled megcsinálni a mai napot.
Mit mondhatnék? Szeretem a lányaidat.
Fiatalon tartanak.
- Nemsokára indulok haza. - Ne siess.
Köszönöm. Tündér vagy.
- Itt vagy. - Persze, hogy itt vagyok.
- Mi történt? - Láttam az igazságot.
Az érzelmek elgyengítenek.
- Befejeztem érezni. - Jó,
Akkor vége a kis egzisztenciális válságodnak?
Mert dolgunk van. Ígérem, jó móka lesz.
Tiéd vagyok.
Biztosan éhes vagy.
Mérges leszel, ha azt mondom, örülök, hogy visszajöttél?
Bár jobbak lennének a körülmények.
Ne haragudj, hogy eltűntem.
Csak megemésztettem pár dolgot.
Életünk története.
Hogy vannak a lányok?
Jóformán kamaszok.
Gondolom, van egy-két képed.
Itt a kutyás filterrel játszanak,
első nap a suliban,
kézművesség egy barátjuk szülinapján...
Ezt imádom. Line küldte ma.
- Seline? - Aha.
A dada.
Tudom, Ric dögös dadát választott.
Caroline, most rögtön haza kell menned.
- Lizzie? - Josie?
- Lányok? - Lizzie?
- Lányok? - Josie?
Lányok?
- Lányok! - Lányok?
Ric... ok! - Lányok?