Jeg håpet virkelig at når vi tok Sybil,
ville det bryte kontrollen hennes over ham,
Men hun har fremdeles grep på ham.
Skru av menneskeligheten din, sverg troskap til meg...
Hvis noen kan redde meg fra dette stupet, er det deg.
Det er to av oss, og du har møtt min søster Seline.
Seline er den andre sirenen?
Du antar at jeg vil la deg huske dette når du våkner.
Praktikanten din, Georgie, hun brøt seg inn i huset.
Hun er bare litt rar, ikke sant?
-Georgie? -Jeg er her. Beklager.
Vent!
-Hvorfor måtte jeg gjøre det? -Hils Cade fra meg.
Hvis dette avbryter tankekreftene dine,
hvorfor er Damon fremdeles i din vold?
Jeg lot ham ta en titt på hva som venter ham,
og det var nok til å få ham til å skru av menneskelighetsbryteren.
Damon tror på helvete.
Jeg rev inn Tylers strupe i natt.
Menneskelighet eller ei, ingen ville tilgi deg det.
VELKOMMEN TIL MYSTIC FALLS
Dette er en av de beste lilla teene jeg har smakt.
Kjære Elena, jeg vet ikke hvor jeg skal begynne...
-Hei. -Hei.
Hva gjør du her på fridagen din?
Caroline sa at du og vennene dine mistet noen?
-Ja. -Jeg kan godt passe jentene,
-hvis du trenger det. -Jeg mener, det...
Det ville være en stor hjelp faktisk. Takk.
Sto dere hverandre nært?
Ja, han var en av oss.
Han var familie.
Jeg skjønner. Jeg mistet også familien min.
Alle?
Jeg har en søster, men vi er ikke på talefot.
Ja, Tylers foreldre døde for noen år siden.
Han var den siste Lockwooden.
Nå er det en hel arv som er borte.
Jeg er sikker på at hvor enn Tyler er,
er han i fred, og vet at han ble elsket.
Hør her, jeg...
Jeg må dra. Er du sikker på at det går greit?
Absolutt. Bare dra. Det er visst et tivoli i byen.
Tenkte tvillingene kanskje ville like det.
-Ja, det ville de nok. -Seline!
-Hei, dere to. -Kom og lek med oss.
-Hei. -Hei.
-Hvem kan få på seg skoene først? -Jeg.
Jeg kan.
Det vil ikke få ham tilbake.
Tyler fortjente bedre enn å være samtidig skade
i Sybils spill med Damon.
Ja, jeg kan ikke engang huske vår siste samtale.
Vi har ikke snakket sammen på månedsvis.
Vi har begge vært så travle.
Etter alt vi har vært igjennom gikk jeg liksom bare ut ifra
at han alltid ville være der.
Jeg står på bar bakke med Damon.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre med ham lenger.
Kanskje det beste bare er å sørge over Tyler med vennene dine.
Vi skylder ham det.
Ikke bry deg om meg, elskede.
Er det noe galt?
Jeg har det fint.
Jøss.
Så, Damon myrder Tyler Lockwood i kaldt blod,
og du syns at det er helt greit.
Jeg mente ikke å sniklytte på samtalen,
men det virker som en veldig ugrei situasjon for meg.
Men den sorgen som du prøver så hardt å skjule,
gir deg en vakker glød.
Slipp meg fri, Bonnie.
Slipp oss begge fri.
Jeg skal ta deg med på en skikkelig date, hvor som helst.
Paris...
Du kan ordne alt som er ødelagt i meg.
Du kan fikse oss.
Håndleddene dine ser litt såre ut.
Jeg skal hjelpe deg.
Bonnie Bennett, du er min reddende engel.
Har du forhekset hytta?
Du har holdt noe hemmelig for meg.
-Er du en heks igjen? -Faktisk ikke.
Jeg har ennå ikke magien min,
men det hindrer meg ikke fra å bruke en magisk gjenstand.
Dette er et mørkt objekt jeg har lånt fra Rustkammeret.
Den heter "fangenskapets flamme".
Vel, så flott da.
Det fanger overnaturlige vesener i det rommet der den brenner.
Jeg kan komme og gå fordi jeg tente det,
og jeg er den eneste som kan slukke det.
Og det gjør jeg ikke med mindre du skrur menneskeligheten din på igjen.
Hvorfor tar du plutselig dette standpunktet?
Fordi Tyler Lockwood er død,
og jeg skal ikke miste deg også.
Hva gjør du?
Shavasana.
Det er styrkende.
Det gir fysisk og psykisk velvære.
Det var ikke Zen.
-Det var for Tyler. -Ærlig talt,
så var det mer Damon enn meg.
Jeg foreslo bare at han skulle gjøre det han kunne
for å kutte sine siste bånd.
Hvor er Georgie?
Jeg har allerede en ny celle klar til sirene nummer to.
Vent, det er sant, jeg kan jo ikke se noe.
Mine synske evner har blitt nøytralisert.
Jeg har satt opp et intercom-system her,
så denne lyden og smerten vil hjemsøke deg fra nå av,
hele døgnet, hvert døgn.
Velkommen til ditt synske helvete.
-Intercomen er oppe og går. -Bra. Du må teste frekvensnivåene
hver hele time. Det er veldig viktig.
-Kan jeg spørre hvorfor? -Fordi jeg tror at vibrasjonene
hadde noe med dannelsen av tunnelene å gjøre.
-Det gir nesten ingen mening. -Ok, fordi jeg sier det, da?
Jeg fikk en veldig rar melding fra Georgie i går,
der det sto at hun måtte dra fra byen.
Hun ville ikke forlatt arbeidet. Ikke midt oppi alt dette.
Enig. Derfor må du grave litt.
Ring den hun bor med, finn ut hva som skjer.
-Vi må finne henne med en gang. -Hva med frekvensundersøkelsen?
Gjør begge deler.
Test frekvensen, let etter Georgie. Ring meg hvis det skjer noe rart.
Jeg lurte på når dere ville dukke opp.
Liket har antageligvis begynt å lukte litt.
Prøvde å holde det så intakt som mulig.
Men jeg må innrømme,
jeg ble litt revet med av å rive ut strupen.
Beklager, Donovan.
Du gjorde ham sikkert fin igjen.
Hva skal du gjøre med den? Spidde meg?
Kom igjen, prøv.
Men først...
Velg.
For jeg skal begrave dere, alle sammen.
Forsiktig nå.
Å undervurdere meg fikk Tyler drept.
Matt Donovan. Den eneste levende i Mystic Falls.
Det er sjokkerende at du klarte å forbli menneske så lenge.
Kanskje jeg burde fikse det.
Kom du hjem for å komme med tomme trusler, Damon?
Ikke tomme, bror.
Stå stille, ellers knekker jeg nakken hans.
Og gir Matt en enestående invitasjon
til vår overnaturlige frokostklubb.
Damon, det holder.
Søte Caroline.
Hvor mange uskyldige mennesker drepte du under din umenneskelighet?
Har ikke noe å si hva du sier eller ikke.
Djevelen vet hva du gjorde.
Hva har skjedd med deg?
Hva er så overraskende ved dette?
-Jeg er den jeg alltid har vært. -Nei, du er annerledes.
Professor Ric Saltzman, alle sammen. Godkjent geni.
Kjenner deg bedre enn du kjenner deg selv.
Damon, bare dra.
Ingen vil ha deg her.
Dere forakter meg, ikke sant?
Bare så vi har det sagt,
jeg drepte Tyler, dere hater meg, båndene våre er brutt? Flott.
Hvis dere fremdeles trodde at dere kunne redde meg,
la dette motbevise det.
Det var grusomt.
Som om Damon er desperat etter at vi skal hate ham.
Beklager at jeg ikke var der.
Jeg vil være der. Jeg bare kan ikke dra.
Si at det går bedre enn det gjorde i går.
Det er verre, hvis det er mulig.
Tørke ham ut funket ikke. Å sulte ham funket ikke.
Jeg spilte gitar.
Jeg fortalte historien vår. Det er som å snakke med en murvegg.
Hva hjalp deg, da du hadde skrudd av menneskeligheten din?
Hva fikk deg fri?
Jeg måtte konfrontere min største frykt,
at jeg ikke var verdt å elske lenger,
og at moren min ville skamme seg over meg.
Jeg må minnes på hvor mye hun elsket meg,
og så måtte jeg leve opp til det.
Er det nyttig?
Ja, det er det.
Hold meg oppdatert, og ikke tenk på at du ikke er her.
Vi gir Tyler en riktig avskjed når alt dette er over.
-Ja, når blir det? -Snart.
-Håper jeg. -Det håper jeg også.
Død venn-problemer?
Hjertet mitt blør for deg.
Alle disse traumene.
Byrden ved å alltid måtte beskytte alle sammen.
Kan du ikke bare slippe taket på meg?
Kan ikke du bare skru menneskeligheten din på igjen?
Kan vi ikke enes om at menneskeligheten min var til hinder?
Jeg var sint, deprimert.
Den tragiske poeten, full av mørke.
Hvor er moroa ved å gå tilbake til en mindreverdig versjon av meg selv?
Du var mye fantastisk også.
Du var lojal, kreativ,
og veldig romantisk.
Du vet, selv om jeg skrudde den på,
er det for sent for deg. Du gikk glipp av Tylers begravelse.
Du forlot vennene dine i deres nød.
Det er kaldt gjort.
Jeg kommer tilbake.
Jeg venter her.
Takket være deg.
Husk, det er ikke Damon.
Dette er Damon under hunndjevelens kontroll,
og vi skal finne en måte å bryte hennes kontroll på.
-Praktikantene mine er på saken. -Og hva da, i mellomtiden
lar vi ham løpe rundt og drepe enda en av vennene våre?
Jeg prøver å forhindre det.
Selv om vi bryter Sybils grep, når Damon innser hva han har gjort,
hva Elena vil synes om ham,
blir han kanskje ikke bra igjen.
Hva foreslår du?
Mens vi finner ut hvordan vi skal redde Damon fra sirenene,
må vi finne ut hvordan vi skal redde ham fra seg selv.
Vi må ta ham ut.
-Hvor lenge? -Så lenge som det trengs.
-Er du sikker? -Det er for hans eget beste,
og det er den eneste måten vi kan beskytte oss selv på.
Vel, dette er en overraskelse.
Bare så du vet det, vi er ikke venner, og jeg skal ikke befri deg.
Faktisk vil jeg aldri se deg igjen.
-Hvorfor er du her da? -Fordi jeg vil ha svar.
Jeg stjal det skrapet fra Donovans ukjente far,
brente alle broene mine, fikk alle til å hate meg.
Jeg regner med at det skyldes at du ennå er i hodet på meg.
-Og hva får deg til å tro det? -Fordi det ikke er for meg selv.
Jeg kan ikke forstå hvorfor jeg har fri vilje,
men fremdeles er løpegutten din.
Jeg gjør ting for å gjøre deg lykkelig, og jeg vet ikke hvorfor.
Høres ut som at du angrer.
Anger innebærer at du ikke er en lojal tjener.
Hva snakker du om? Jeg drepte Tyler Lockwood.
-Selvfølgelig er jeg lojal. -Nei, du er oppbrakt,
fordi du gjorde vennene dine oppbrakt.
Vennene mine bryr seg ikke om meg lenger.
Men du drepte noen som de bryr seg om.
Det må ha fått dem til å føle noe.
Virker som at det fikk deg til å føle noe.
Her er du, plaget, fiendtlig. Hva du hva det sier meg?
At du ikke er fullstendig min.
At det kalde, mørke hjertet til Damon Salvatore
følte et glimt av smerte
da han tok Tyler Lockwoods liv.
Det fikk deg til å føle, og det føltes ille.
-Jeg føler ingenting lenger. -Feil.
Det vises på hele deg.
Menneskeligheten din leker med bryteren,
og holder på å skru seg på,
-og det føles grusomt, ikke sant? -Hold kjeft.
Bryteren skrus på, følelsene kommer tilbake.
Kanskje broren din vil elske deg igjen.
Men det vil kjennes grusomt ut.
Og Elenas reaksjon på alt du har gjort,
-la oss ikke engang tenke på det. -Slutt å snakke.
Skru den bryteren ned igjen,
og alle disse vonde følelsene, all denne forvirringen,
vil forsvinne.
Meg? Jeg foretrekker det andre valget.
Bryteren av. Total isolasjon.
Jeg sa hold kjeft. Hold kjeft!
Hva vil du ha fra meg?
Jeg vil ha deg, Damon. Hele deg.
Jeg kan skrive om underbevisstheten din, men det gjenstår ennå litt.
Jeg får deg ikke sånn jeg vil ha deg
mens du fremdeles har disse emosjonelle båndene til fortiden.
Dra til broren din.
La ham hjelpe deg med å skru på bryteren til du føler alt.
Hvis det er sånn du vil leve livet, så sett i gang, lev det.
Kanskje du finner noen glimt av lykke
før døden gir deg til Cade.
-Hei, noen kom med dette til deg. -De sa det var fra Rustkammeret?
Bare sett den ned. Jeg går gjennom den senere.
Legg alt i esker. Rom for rom.
Matt, dette kan vente til i morgen. Eller dagen etter.
Nei, det går bra. Jeg er flink til å takle tap.
Det begynte tidlig.
Jeg fortjener vel det.
Både òg.
Jeg beklager. Det er bare...
Tyler, og dette stedet,
og at jeg har vampyrblod i systemet mitt...
Og hvis jeg dør innen det neste døgnet, så blir jeg en.
Hvordan kom det til dette?
-Hvordan skjedde alt dette? -"Alt dette?"
Hva mener du? Vampyrer,
jernurt
og død?
Dette var livet mitt.
Dette var det jeg måtte takle, alene, lenge.
Det var dette jeg ville flykte fra.
Så tilgi meg
om jeg ikke er i humør til å gi deg en historietime.
Matt, hvis du fikk dette betyr det at jeg er død, som suger.
Men det betyr også at jeg trenger hjelp med å finne noen.
-Trodde du var borte hele dagen? -Ta en titt på dette.
Avstanden mellom Mystic Falls og Rustkammeret er omtrent 55 kilometer.
Slyngete veier, kupert landskap.
Men jeg kom gjennom tunnelen på et par timer.
Som tilsier i overkant av ti kilometer?
Tunnelen må gå rett gjennom fjellet.
Ja, men veggene er gamle.
Flere hundre år, minst. Så, hvem bygde dem, og hvorfor?
Vil du at jeg skal undersøke det?
Nei, jeg finner ut av det.
-Noe nytt om Georgie? -Jeg ringte romkameraten hennes.
Hun sa at tingene hennes fremdeles er der.
Hvis hun dro tok hun ikke noe med seg.
Ok, du må ringe politiet og melde om en savnet person.
-Seriøst? -Bare i tilfelle.
Hvordan går det med frekvensundersøkelsen?
Du later som at jeg gjør noe vitenskapelig.
Jeg slår med en gaffel. Det er tåpelig, og jeg har ikke lært noe.
Kommer du til å si meg hva det dreier seg om?
En dag.
Bra forsøk.
-Nesten. -Dette er for vanskelig.
Kan du ikke gi jentene en gullfisk for innsatsen?
Vi tar den der.
Er den syk?
Jeg tror den er død. Men det går bra. Hør her,
vi tar den med hjem og gir den en skikkelig begravelse.
-Ok. -Ok?
Hvis Seline ikke var så god med jentene ville jeg hatet henne.
Hun er for perfekt til å være et ekte menneske.
-Hvem er det til? -Jeg fikk en tekstmelding fra Damon.
-Han vil møtes på tivoliet. -Hvorfor tivoliet?
Jeg vet ikke, men dette er min eneste sjanse,
kanskje jeg ikke får flere, så jeg må ta den.
-Trenger du hjelp? -Nei.
Jeg vil ikke sette deg i mer fare, Caroline.
To vampyrer er bedre enn én, det er enkel regning.
Jeg må gjøre dette på egenhånd.
Vel, det er det rette, ok? Det vet du.
Det er ikke sikkert han tilgir meg etter dette.
Og jeg kan miste ham for alltid.
Du har allerede mistet ham.
Godt nyttår, elskling.
Kom igjen, dans med meg. Som vi pleide.
Jeg husker det nå, alle lysene, musikken...
Faen ta deg.
Jeg lurte deg ikke? Ikke litt engang?
Fint at du fant en ny måte å more deg på.
Beklager. Kan ikke noe for det. Romantikk, den sakte ilden.
Det var så utrolig søtladent.
Og for hva? Jeg passet på deg i tre år,
og så prøvde du å drepe meg.
Ser ut som at du kanskje vil prøve igjen.
Jeg skal nå inn til deg.
Jeg skal bruke din verste frykt til å dra deg ut av dette.
Vel, jeg er en komplisert person.
I løpet av mine 140 år her har ingen funnet ut av meg.
Jeg får dø i forsøket.
Du tror jeg er redd for ild fordi Damon forlot meg i flammene.
Godt forsøk, men nei.
Du er redd for at folk skal dra fra deg.
Du er redd for å bli forlatt.
Den ene tingen som skjer med deg, igjen og igjen.
Alle drar, ingen blir.
Det ender nå, for jeg drar ikke noe sted.
Ja, men jeg vet ikke, dette er litt ekstremt, vel?
I desperate tider må man gjøre desperate tiltak.
Jeg drar ikke før du skrur på menneskeligheten din igjen.
Jeg brenner heller levende enn å forlate deg.
TIVOLI
-Hei, hva foregår? -Gasslekkasje. Vi blir evakuert.
Hallo, bror.
Stefan, jeg trenger hjelp.
Jeg må si at jeg er overrasket.
Sist jeg så deg virket du fast bestemt på å bryte alle bånd.
Ja, ved nærmere ettertanke var det kanskje litt vel dramatisk.
Det er for sent å ta det tilbake. Selv om Sybil tvang deg.
Det er her det begynner å bli vrient.
Jeg vil tjene henne, Stefan, jeg mener, jeg må det,
og det å tjene henne holder meg borte fra djevelen selv,
og jeg vil holde meg borte fra helvete så lenge som mulig.
-Ved å skru av menneskeligheten din? -Det fins verre ting.
Jeg kan hjelpe deg. Hvis du lar meg.
Du vil få meg til å skru den på igjen.
-Nei, jeg vil ikke gjøre det, Stefan. -Du må det.
Du kan ikke fortsette med dette.
Hvorfor ikke? Er det ikke lettere?
Det går ikke an å rette det opp, Stefan.
Jeg kan ikke spise kaniner, og redde folk,
og jobbe meg tilbake til freden.
Jeg skal til helvete. Så si meg hvorfor.
Når jeg vet det jeg vet, hvorfor skulle jeg ville føle igjen?
For hvis vi ikke kan føle, hva er da poenget med å leve?
Nettopp, bror.
-Hva er vitsen? -Nei. Jeg tror deg ikke.
Jeg kan se at menneskeligheten din prøver å komme ut, Damon.
Bli med meg hjem.
Jeg kan hjelpe deg med å bli lykkelig igjen.
-Hvordan da? -Det vil ta tid og arbeid,
men jeg skal være der for deg.
Jeg kan ikke, Stefan.
-Jeg ødela alt. -Hei, jeg er broren din
og jeg er glad i deg.
Bare bli med meg hjem.
Nei, jeg kan ikke.
Er det sånn du hjelper meg? Jernurt?
Jeg har ikke noe valg, du vet ikke hva du gjør.
Jeg vet nøyaktig hva jeg gjør, bror.
Menneskeligheten er slått av.
Nå er alt lov.
Gratulerer. Du klarte det.
Frykt for å forlates, et tekstboktilfelle. Kan vi slutte nå?
-Jeg drar ikke fra deg. -Jeg håper du drar før eller siden.
Det kommer til å bli slutt på maten,
og jeg tviler på at matleverandørene finner fram hit.
Jeg drar ikke fra deg.
-Jeg skjønner. -Nei.
Røyk kjennes ikke godt ut i lungene, gjør det vel?
Jeg drar ikke fra deg.
Og allikevel bryr jeg meg ikke.
Nå er du bare dum.
Jeg drar ikke fra deg.
Noen andre siste ord?
Jeg drar ikke fra...
Deg.
Du er så godt som død.
Jeg er ikke...
Bonnie. Bonnie, våkne opp.
Skal vi begrave fisken?
Ja, men på vår egen måte.
Dere skjønner, vi er lagd av to deler.
Kroppen vår, og sjelen vår.
Noen mennesker er veldig spesielle,
og når de dør
kommer en mann som heter Cade og henter dem.
-Tar han kroppen også? -Nei.
Men det betyr ikke at kroppene ikke er spesielle også.
De må behandles med verdighet.
For å finne fred i døden.
Og Cade respekterer det.
Han verdsetter innsatsen.
La oss vise ham hva vi gjorde.
-Hvordan? -Vi kan påkalle ham.
Men dere må holde meg i handa, ok?
-Gjorde vi deg vondt? -Ikke i det hele tatt.
Dere var perfekte. Dere tok den rette mengden magi.
Nå må dere si det spesielle ordet.
Incendia.
Flott jobbet, jenter. Jeg tror dere er klare.
-For hva da? -Det er en overraskelse.
Enzo.
-Du kom tilbake til meg. -Klart jeg gjorde det.
Noen måtte redde deg.
-Nei. Nei! -Bonnie.
Tiden min er inne.
Du elsket meg mer enn noen andre.
Det holder.
Nei! Jeg drar ikke fra deg.
Bonnie.
-Jeg beklager. -Det går bra.
Jeg er så lei for det.
Det går bra. Vi er like hele.
-Jeg drepte deg nesten. -Jeg er her fremdeles.
Se på meg.
Alt er bra med deg nå.
Det går bra med deg.
Og du har meg for alltid,
for jeg drar aldri fra deg.
Jeg beklager.
Hva er alt dette?
Det vil du ikke vite.
Gi det et forsøk.
Tyler hjalp ei jente som het Virginia St. John
finne noen sirener som rømte fra hvelvet.
Hun hadde alt dette materialet, og brev og greier
etter oldefaren sin, Dalton.
Han slapp en av sirenene fri i 1883.
Så døde Virginia, og hun etterlot alt dette til Tyler.
Så døde han, og nå...
Og han vil at du skal fortsette der han slapp.
Jeg er ikke den rette for jobben, ok? Jeg flyktet.
Jeg dro. Tyler visste det.
Kanskje han så det jeg ser i deg nå.
At du er modig og fryktløs,
fryktelig motstandsdyktig,
og du kom deg hit på egenhånd.
Ikke takket være meg.
Dette er Dorian.
Dette er etterforsker Sudano, Grove Hill politikammer.
Du står som en kontaktperson for Georgina Dowling?
Er alt i orden med henne?
Du burde komme hit.
Takk for at du kom.
Jeg tenkte vi kunne gi begravelsen et nytt forsøk.
Velkommen tilbake.
Vi er her for å hedre Tyler.
Han var sterk
i møte med så mye tap.
Han kjempet mot mørket inni seg og vant.
Jeg respekterte han som bare helvete.
Tyler var villig til å ofre alt for oss.
Han brydde seg om oss alle,
og han var min beste venn.
Han var så mye mer enn en småbygutt,
og levde så mye mer enn et småbyliv.
Jeg var glad i ham. Det var vi alle.
Hør her, vi vet ikke...
Hva som vil skje med noen av oss nå,
men vi kan ikke la det hjemsøke oss.
Vi kan la det få oss til å glemme hva vi betyr for hverandre.
For noen år siden satt jeg på toppen av det pariserhjulet med Elena,
og jeg fortalte henne hvor viktig det var å verdsette disse øyeblikkene.
Fordi øyeblikk er alt vi har.
Så, for å hedre Tyler og Elena
må vi fortsette å lage slike øyeblikk.
Vi må huske å leve.
Kjære Elena, vi savnet deg i dag.
Det var en dårlig dag i en rekke dårlige dager,
jeg du ville likt hvordan vi kom oss ut av den.
Jeg tror vi gjorde deg stolt.
Jøss.
Vet du, jeg innså at jeg aldri sa takk.
Jeg skal bli kona di,
som innebærer å hjelpe deg og beskytte deg,
og til og med redde deg hvis jeg må.
Forhåpentligvis trenger du ikke gjøre det mer.
Jeg husker sist gang vi var på dette tivoliet.
Jeg visste ikke hvordan jeg skulle takle å være en vampyr i en evighet,
og du sa at den eneste måten å takle det på er å si til deg selv
at du er sterk nok, hver dag.
Stefan, du er sterk nok.
Hvis du noensinne tviler på det
skal jeg være her for å minne deg på det.
Hei, jeg vil bare sjekke hvordan det går.
Jenter gjør et lite kunstprosjekt før leggetid,
og jeg ble litt revet med av å rydde i garasjen.
Jøss, du er helt topp.
Og takk for at du ble så lenge og jobber på frikvelden din.
Jeg kunne ikke ha kommet meg gjennom dagen uten deg.
Hva kan jeg si? Jeg elsker jentene dine.
De får meg til å føle meg ung.
-Jeg kommer snart hjem. -Ikke noe hastverk.
Takk. Du er en knupp.
-Du er her. -Selvfølgelig er jeg det.
-Hva skjedde? -Jeg så sannheten.
Følelser gjør deg svak.
-Jeg er ferdig med å føle. -Bra.
Er din lille eksistensielle krise over?
For vi har ting å gjøre. Det blir gøy, jeg lover.
Jeg står til din tjeneste.
Du må være skrubbsulten.
Blir du sint hvis jeg sier at det er godt å ha deg tilbake?
Skulle ønske det var under bedre omstendigheter.
Beklager at jeg har vært borte.
Jeg har bare slitt litt med noe.
Sånn er livene våre.
Hvordan går det med jentene?
De er så å si tenåringer.
Du har vel noen bilder av dem.
Her leker de med valpefilteret. Første skoledag.
Håndverk i en venns bursdagsfest...
Jeg elsker dette. Seline sendte det tidligere i dag.
Seline?
Dagmammaen.
Jeg vet det, Ric ansatte den heite dagmammaen.
Nei, Caroline, du må dra hjem med en gang.
-Lizzie? -Hei, Josie? Jenter?
Lizzie?
-Jenter? -Josie?
Jenter?
Ric. r?