Viděli jste...
Doufal jsem, že chycením Sybil
zlomíme to, čím ho ovládá,
ale pořád si ho drží.
Zastav svou lidskost, zaruč věrnost mně.
Jen ty mě dokážeš odtáhnout od propasti. Vím to.
Jsme dvě. Mou sestru znáš,
-Seline. -Seline je ta další siréna?
Myslíš si, že ti to připomenu,
až se probereš.
Tvá asistentka, se vloupala do domu.
Je trošku divná, že?
-Georgie. -Tady jsem.
-Promiň. -Počkej.
Proč jsi mě k tomu donutila?
Mimochodem, pozdravuj Cadea.
Když to ruší tvé schopnosti,
proč je Damon pořád tvoje loutka?
Ukázala jsem mu, co ho čeká.
A to stačilo, aby potlačil lidskost.
Damon věří na peklo.
Rozerval jsem Tylerovi hrdlo.
Lidskost nebo ne, to ti nikdo neodpustí.
Prohlašuju,
že tohle je nejlepší čaj, co jsem kdy pil.
UPÍŘÍ DENÍKY VIII. 5. díl: Vrátit se domů byla chyba
Milá Eleno, nevím, kde začít.
-Ahoj. -Ahoj.
Co tu děláš, když máš volno?
Podle Caroline jste ty a přátelé o někoho přišli.
-Jo. -Jestli chceš,
ráda se o holky den postarám.
To by byla ohromná pomoc.
-Děkuju. -Byli jste si blízcí?
Jo, byl jedním z nás.
Patřil do rodiny.
Chápu. Taky jsem přišla o rodinu.
-O všechny? -Mám sestru,
ale odcizily jsme se.
Tylerovi rodiče zemřeli před dvěma roky.
Byl to poslední Lockwood.
Teď je veškerý odkaz...
... prostě pryč.
Ať už je kdekoli, určitě našel klid.
A ví, že byl milován.
Hele,
fakt si potřebuju orazit. Určitě ti to nevadí?
Vůbec ne. Běž.
Ve městě je pouť. Bude fajn tam holky vzít.
Jo, to budou rády.
-Seline. -Nazdar, vy dvě.
Pojď si s námi hrát.
Ahoj.
-Kdo si první obuje boty? -Já.
-Já.
To ho zpět nepřivede.
Tyler si zasloužil víc, než být vedlejší ztrátou ve hře,
kterou Sybil hraje s Damonem.
Ani si nevzpomínám na poslední rozhovor.
Měsíce jsme spolu nemluvili.
Oba jsme měli moc práce.
Po tom všem
jsem asi předpokládala, že tu bude.
Nevím si rady s Damonem. Už nevím, co si s ním počít.
Možná je nejlepší truchlit za Tylerem s přáteli.
Všichni mu to dlužíme.
Mě si nevšímej, lásko.
-Děje se něco? -Jsem v pohodě.
Damon chladnokrevně zabije Tylera Lockwooda,
a ty jsi v pohodě.
Nechtěl jsem poslouchat tvůj hovor,
ale nevypadal na "pohodu".
Alespoň pro mě.
Ten smutek, co se tak urputně snažíš skrýt,
ti dává nádhernou záři.
Pusť mě, Bonnie.
Osvoboď nás oba.
Vezmu tě na pořádné rande. Kamkoli budeš chtít.
Paříž...
Napravíš všechno, co je ve mně pokaženého.
Napravíš nás.
Máš trochu odřená zápěstí.
Pomůžu ti.
Bonnie Bennettová, jsi můj milosrdný zachránce.
Ty jsi zaklela chatu?
Máš přede mnou tajnosti.
-Zase jsi čarodějka? -Vlastně ne.
Pořád nemám magii,
ale můžu používat magické předměty.
Tohle je temný předmět, vypůjčený od Zbrojnice.
Říká se mu "Plamen zajetí".
-Nejsi ty potvora? -Drží nadpřirozené bytosti
v prostoru, kde hoří.
Já můžu procházet, protože já ho zapálím.
A jsem jediná, kdo ho může uhasit.
A to neudělám, dokud nezapneš svou lidskost.
Proč tak najednou tenhle postoj?
Protože Tyler je mrtvý.
A nehodlám přijít i o tebe.
Co to děláš?
Savasana. Je to obnovení.
Podporuje to fyzické a emocionální zdraví.
Takže žádný Zen.
-To je za Tylera. -Popravdě,
byl to víc Damon než já.
Já jen navrhla, ať dělá, co může,
aby přetrhal zbylá pouta.
Kde je Georgie?
Mám připravenou další celu. Označenou jako "Siréna č. 2".
Počkat. No ovšem, nic nevidím.
Mé psychické schopnosti byly zablokovány.
Vybudoval jsem tu komunikační systém.
Tenhle zvuk a bolest tě odteď bude
neustále mučit.
Vítej v psychickém pekle.
-Interkom v provozu. -Dobře.
Testuj frekvenční úrovně každou hodinu.
-Je to velmi důležité. -Můžu se zeptat proč?
Myslím, že vibrační chvění
má něco společného s utvářením tunelů.
To skoro nedává smysl.
Co když to prostě tvrdím? Včera jsem dostal
od Georgie divnou zprávu, že musí nutně z města.
Jen tak by neujela,
-když jsme v tomhle. -Souhlas.
Musíš zapátrat.
Zavolej spolubydlící, zjisti, o co jde.
-Musíme ji najít. -Co výzkum frekvencí?
Multitasking.
Testuj frekvence, hledej Georgie.
Volej, když se stane něco nezvyklého.
Říkal jsem si, kdy se asi objevíte.
Tělo už asi bude trochu smrdět.
Snažil jsem se ho udržet, co to šlo.
Připouštím, že jsem se
tím trháním krku nechal unést. Omlouvám se Donovanovi.
Určitě jste ho hezky očistili.
Co s tím hodláš dělat? Probodnout mě?
Jen do toho, zkus to.
Ale nejdřív...
... si vyber.
Protože vás všechny pohřbím.
Klídek.
Podceňování.
To zabilo Tylera.
Matt Donovan. Jediný živý hoch v Mystic Falls.
Je šokující, že jsi zvládl zůstat člověkem tak dlouho.
Třeba to napravím.
Proto ses vrátil domů? Planě vyhrožovat?
Ne planě, bratře.
Nehýbejte se, nebo mu zlomím vaz.
Dám Mattovi nepřenosnou pozvánku
do našeho nadpřirozeného klubu.
Damone, tak dost.
Sladká Caroline.
Kolik nevinných jsi zabila na svém nelidském tahu?
Na tom, co řekneš, stejně nesejde,
Ďábel ví, co jsi provedla.
Co se to s tebou stalo?
Co je na tom překvapivého?
Jsem tím, kým jsem vždycky byl.
Ne, jsi jiný.
Vážení, profesor Ric Saltzman.
Certifikovaný génius.
Zná vás lépe, než se znáte vy sami.
Damone, prostě odejdi.
Nikdo tě tu nechce.
Všichni mnou pohrdáte, co? Takže máme jasno.
Zabil jsem Tylera, nenávidíte mé já,
pouta jsme zpřetrhali. Bezva.
Pokud jste mysleli, že zůstává
možnost na mou záchranu, dokážu vám opak.
To bylo příšerné.
Jako by chtěl, abychom ho nenáviděli.
Mrzí mě, že jsem tam nebyla.
Chci tam, ale nemůžu odejít.
Řekni, že to bude lepší než včera.
Je to horší, pokud to ještě jde.
Vysychání nezabralo, ani vyhladovění.
Hrála jsem na kytaru, vyprávěla o naší minulosti.
Jako bych mluvila do zdi.
Co s tebou dělala potlačená lidskost?
Co tě přimělo uvolnit se?
Musela jsem čelit největší obavě.
Že už nestojím za něčí lásku.
A že se za mě máma bude stydět.
Musela jsem si připomínat, jak moc mě měla ráda.
A pak jsem s tím musela žít.
Pomůže to?
Jo.
-Pomůže. -Ozvi se mi.
A netrap se tím, že tu nejsi.
Až tohle skončí, řádně se s Tylerem rozloučíme.
-A to bude kdy? -Brzy.
-Doufám. -To já taky.
Problémy s mrtvými kamarády?
Mé srdce pro tebe krvácí.
Celé tohle trauma.
Břemeno neustálé ochrany všech.
Co kdybys mě z toho vynechala?
Proč prostě nezapneš svou lidskost?
Neshodneme se na tom, že má lidskost byla překážka?
Byl jsem vzteklý, v depresi.
Tragický básník, plný temnoty.
Co za zábavu by bylo vrátit se
do podřadné verze mě samotného?
Jsme taky spousta úžasných věcí.
Jsme věrní, tvořiví. A bláznivě romantičtí.
I kdybych lidskost zapnul, pro tebe je pozdě.
Zmeškala jsi Tylerův pohřeb.
Opustit přátele, když tě potřebují.
To je bezcitné, drahá.
Já se vrátím.
Já budu pořád tady.
Díky tobě.
Pamatuj, není to Damon.
Tenhle Damon je ovládaný tou ďáblicí.
Musíme najít způsob, jak to zlomit. A najdeme.
Mí asistenti na tom dělají.
A mezitím ho necháme,
-aby zabil dalšího z našich přátel? -Snažím se tomu zabránit.
I když zlomíme její kontrolu,
jakmile si Damon uvědomí, co udělal,
a co by si pomyslela Elena, možná se nezotaví.
Co navrhuješ?
Jednak zjistit, jak ho zachránit před Sirénou,
a taky jak ho zachránit před ním samotným.
Musíme ho dát k ledu.
-Na jak dlouho? -Jak bude třeba.
Jste si jistý?
Je to pro jeho dobro.
A jedině tak ochráníme sami sebe.
-To je ale překvápko. -Aby bylo jasno, nejsme přátelé.
Nejsem tu, abych tě osvobodil.
Už jsem tě nikdy nechtěl vidět.
-Tak proč tu jsi? -Protože chci odpovědi.
Ukradl jsem ty krámy Donovanovu tajemnému otci.
Spálil za sebou mosty.
Všichni mě nenávidí.
Asi proto, že tě mám pořád v hlavě.
-Proč si to myslíš? -Protože mi nic nesedí.
Nechápu, že mám svobodnou vůli,
a přesto jsem pořád tvůj poslíček.
Dělám věci, abys byla spokojená, a nevím proč.
Máš výčitky.
Výčitky naznačují, že nejsi věrný služebník.
O čem to mluvíš? Zabil jsem Tylera.
-Jsem věrný. -Ne. Jsi naštvaný,
protože jsi naštval své přátele.
Těm už jsem ukradený.
Zabil jsi někoho, na kom jim záleželo.
Museli něco cítit.
Ty jsi také musel něco cítit.
A teď jsi tady, v maléru, nepřátelský.
Víš, co to říká? Že nejsi úplně můj.
To chladné, temné srdce
Damona Salvatora pocítilo bolest,
když jsi vzal život Tyleru Lockwoodovi.
Přimělo tě cítit,
a ten pocit byl špatný.
Já už nic necítím.
Omyl. Máš to vepsané ve tváři.
Tvá lidskost otáčí vypínačem,
a právě teď se dere nahoru.
Hrozný pocit, viď?
-Sklapni. -Přepínač sepne
a city se vrátí.
Třeba tě bratr zase bude mít rád.
Ale bude to hrozné.
A na Eleninu reakci na to, co jsi provedl,
radši nemyslet.
Přestaň žvanit.
Přepni to tlačítko zpátky
a všechny špatné pocity, všechna ta zmatenost
prostě zmizí.
Za mě bych volila možnost B.
Vypínač dolů. Úplné oproštění.
Řekl jsem sklapni. Sklapni!
Co po mně chceš?
Chci tebe, Damone.
Úplně celého.
Můžu přepsat tvé podvědomí, ale to nebude úplně ono.
Nebudu tě mít tak,
jak chci, dokud máš
ty citové vazby k minulosti.
Jdi za bratrem.
Ať ovládne ten vypínač, dokud nepocítíš všechno.
Pokud chceš žít takhle, jen do toho. Žij tak.
Třeba najdeš trochu štěstí,
než tě smrt dopraví ke Cadeovi.
Někdo ti tu něco nechal.
Že prý ze Zbrojnice.
Jo. Polož to. Kouknu na to později.
Všechno zabal. Pokoj po pokoji.
Matte, můžeme to udělat zítra.
Nebo pozítří, ať máš čas.
Ne, to je dobrý.
Jsem expert na zvládání ztrát.
Začal jsem už zamlada.
Jo, asi si to zasloužím.
Ano i ne.
Promiň, je to prostě...
Tyler a tohle místo
a fakt, že mám v oběhu upíří krev.
A když umřu v příštích 24 hodinách, tak se jedním stanu.
Jak k tomu došlo?
-Jak se to všechno stalo? -To všechno?
Jak to myslíš? Jako upíři
a železník a...
A smrt?
Byl to můj život.
S tím jsem se potýkal. Sám. Hodně dlouho.
Tomuhle jsem chtěl uniknout.
Takže promiň,
že nemám náladu přednášet ti o historii.
Matte, jestli jsi tohle dostal, tak jsem mrtvý. Což je blbý.
Taky to znamená, že musíš někoho najít.
Já myslel, že máte volno.
-Koukni na tohle, ano? -Jo.
Vzdálenost mezi Mystic Falls a Zbrojnicí je
necelých 60 kilometrů.
Serpentiny, kopcovitá krajina. A já tu vzdálenost
prošel chodbou za pár hodin.
Což by znamenalo kolik? 11 kilometrů?
Chodba musí vést přímo horami.
Správně. Ale zdi jsou staré.
Minimálně pár století. Tak kdo je sakra postavil?
A proč?
Mám se do toho pustit?
Ne, přijdu na to sám.
-Co máš o Georgii? -Volal jsem spolubydlící.
Georgia má všechny věci pořád na pokoji.
Jestli odešla, nic si nevzala.
Zavolej na policii a nahlas pohřešování.
-Vážně? -Je to jen předběžné opatření.
Co výzkum frekvencí?
Chováte se, jako bych dělal vědu.
Doslova ohýbám vidličku.
Je to směšné a nic jsem nezjistil.
Řeknete mi někdy, o co tu jde?
Jednou.
Hezký pokus. Málem.
Je to moc těžké.
Co takhle dát holčičkám za snahu zlatou rybku?
Tamhle tu.
Je nemocná?
Myslím, že je mrtvá. Ale to nic.
Vezmeme ji domů a vystrojíme jí řádný pohřeb.
-Dobře. -Ano?
Přísahám, že kdyby to Seline s nimi tak neuměla, nenáviděla bych ji.
Je až moc dokonalá, aby byla skutečná.
-Komu to je? -Mám zprávu od Damona.
Chce se sejít na pouti.
-Proč tam? -Nevím.
Je to jediná šance. Nevím, zda bude další,
-tak ji využiji. -Chceš pomoc?
Ne. Nevystavím tě dalšímu ohrožení.
2 upíři lepší jednoho. Základní matika.
Musím to udělat sám.
Je to správná věc, jasné? Ty víš, že je.
Po tomhle mi možná neodpustí.
A můžu o něj přijít nadobro.
Už jsi o něj přišel.
Šťastný Nový rok, lásko.
Pojď, zatancuj si se mnou.
Jak jsme tančívali. Teď si vzpomínám, všechna ta světla,
hudba.
Trhni si.
Nebaštíš mi to? Ani trošku?
Jsem ráda, že sis našel zábavu.
Promiň. Nešlo odolat. Romantika, pomalé vyhoření toho všeho.
Bylo to
neuvěřitelně sladké.
A k čemu? Držel jsem tě v bezpečí
Tři roky, a pak ses mě pokusila zabít.
Zdá se mi, že to chceš zkusit znovu?
Já se k tobě dostanu.
Využiju tvé nejtemnější obavy a vytáhnu tě z toho.
Já jsem složitá osoba.
Za mých 140 let tady na Zemi
mě nikdo nerozluštil.
Tak to asi umřu, když to budu zkoušet.
Myslíš, že se bojím ohně,
protože mě v něm Damon nechal.
Hezký pokus.
Ale k ničemu.
Bojíš se, že tě lidé opouštějí.
Tečka. Bojíš se, že budeš opuštěný.
To jediné zažíváš pořád dokola.
Všichni odcházejí, nikdo nezůstává.
To teď končí.
Protože já nikam neodejdu.
No, tohle je trochu přehnané, nemyslíš?
Zoufalá doba si žádá zoufalé činy.
Neodejdu, dokud si nezapneš lidskost.
Raději uhořím, než abych tě opustila.
-Co se děje? -Únik plynu. Evakuují nás.
Ahoj, brácho.
Stefane.
Potřebuju tvou pomoc.
Musím říct, že jsem překvapený. Minule jsi dělal vše,
abys zpřetrhal pouta.
Jo, mohlo to vypadat trochu dramaticky.
Už to nejde vzít zpět.
I kdyby tě k tomu přiměla Sybil.
Víš, tady to začíná být ošidné.
Já jí chci sloužit. Tedy, já musím.
To mě drží
od samotného velkého ďábla. Chci se od pekla držet
co možná nejdál.
-Potlačením lidskosti? -Bývá i hůř.
Ty víš, že ti můžu pomoct. Když mě necháš.
Přinutíš mě, abych to zapnul.
Ne. Ne, já to nechci udělat.
Musíš. Nemůžeš v tomhle pokračovat.
Proč ne? Není to jednodušší?
Nic se nedá napravit, Stefane.
Nemůžu žužlat králíky a zachraňovat lidi
a hledat cestu zpět ke klidu.
Jsem svázaný s peklem.
Tak proč? Řekni.
S tím, co vím, proč bych měl chtít zase cítit?
Protože když necítíme,
tak proč potom žít?
Přesně tak, bratře.
-K čemu to? -Ne.
Tohle neberu.
Vidím, jak se tvá lidskost snaží prorazit.
Pojď se mnou domů. Můžeš být zase šťastný.
-Jak? -Bude to stát čas a úsilí.
Ale budu s tebou.
Já nemůžu, Stefane.
Všechno jsem zničil.
Jsem tvůj bratr a mám tě rád.
Prostě pojď se mnou domů.
Ne. Já nemůžu.
Tohle mi má pomoct? Železník?
Nemám na vybranou. Nevíš, co děláš.
Vím přesně, co dělám.
Lidskost potemněla.
Teď jde všechno.
Gratuluju, dokázala jsi to.
Strach z osamění, učebnicový příklad.
-Můžeme s tím přestat? -Já tě neopustím.
Doufám, že včas odejdeš.
V téhle chatě dochází jídlo.
Pochybuju, že sem "UberSváča" trefí.
Já tě neopustím.
-Chápu. -Ne.
Kouř není dobrý na plíce, že?
Já tě neopustím.
A mně je to pořád fuk. Teď jsi prostě hloupá.
Já tě neopustím.
Nějaká jiná poslední slova?
Já...
tě...
neopustím.
Už jsi skoro mrtvá.
Já tě...
Bonnie. Bonnie, probuď se.
Pohřbíme tu rybku?
Ano. Ale naším vlastním způsobem.
Jsme tvořeni dvěma částmi. Naším tělem a duší.
Někteří lidé jsou velmi zvláštní. A když takoví umřou,
chlapík jménem Cade
přijde pro jejich duši.
-Vezme si i tělo? -Ne.
Ale to neznamená, že těla nejsou zvláštní.
Musí se s nimi zacházet důstojně,
aby ve smrti našla klid.
A to Cade respektuje.
Oceňuje snahu.
Ukážeme mu, co jsme udělaly.
-Jak? -Zavoláme ho.
Ale musíte mě držet za ruku, ano?
Ublížily jsme ti?
Vůbec ne. Byly jste dokonalé.
Použily jste správné množství magie.
Teď musíte vyslovit zvláštní slovo.
Incendia.
Skvělá práce, děvčata.
-Myslím, že jste připravené. -Na co?
To je překvapení.
Enzo!
Vrátil ses pro mě.
Samozřejmě. Někdo tě musel zachránit.
-Ne, ne! -Bonnie.
Už bylo načase.
Milovala jsi mě víc, než kohokoli jiného.
To by stačilo.
Ne! Já tě neopustím.
Bonnie!
Je mi to líto.
-To je dobrý. -Moc mě to mrzí.
To je dobrý, jsme v pořádku.
Málem jsem tě zabil.
Pořád tu jsem.
Koukni na mě.
Už jsi v pořádku.
Jsi v pořádku.
A zůstaneš se mnou napořád.
Protože já nikdy neodejdu.
Promiň.
Co je to?
To nechtěj vědět.
Zkus to.
Tyler pomáhal té holce Virginii St. Johnové
najít sirénu, co utekla z krypty.
Měla průzkum, články
a věcičky po svém pradědovi Daltonovi.
Ten jednu sirénu pustil v roce 1883.
Pak Virginia zemřela a tohle odkázala Tylerovi.
Ten umřel.
-A teď? -Chtěl,
abys pokračoval, kde on skončil.
Na to nejsem ten pravý.
Já jsem utekl.
Odešel jsem. Tyler to věděl.
Třeba v tobě viděl to, co teď vidím já.
Že jsi statečný.
A nebojácný.
Neskutečně houževnatý.
A dostal ses sem úplně sám.
Ne díky mně.
-Tady Dorian. -Detektiv Sudanová,
policie. Jste uvedený jako kontaktní osoba Georginy Dowlingové?
Je v pořádku?
Měl byste sem přijít.
Díky, že jste přišli.
Myslel jsem, že bychom měli udělat řádnou rozlučku.
Vítej zpět.
Jsme tu, abychom uctili Tylera.
Byl silný.
Tváří v tvář takovým ztrátám.
Bojoval s temnotou uvnitř sebe sama a vyhrál.
Opravdu jsem si ho vážil.
Tyler byl ochotný obětovat se za každého z nás.
Záleželo mu na nás všech.
A byl to můj nejlepší přítel.
Byl mnohem víc než maloměstský kluk,
a žil mnohem víc než maloměstský život.
Milovala jsem ho.
My všichni jsme ho milovali.
Nevíme,
co se komu z nás stane.
Ale to nás nesmí děsit.
Nesmíme zapomenout, co jsme pro sebe znamenali.
Před léty jsem seděl tam na kole s Elenou
a říkal jí, jak jsou tyhle okamžiky důležité.
Protože jsou vším, co máme.
Takže na památku
Tylera a Eleny
si musíme tyhle okamžiky vytvářet.
Musíme si připomínat život.
Milá Eleno,
dnes jsi nám chyběla.
Byl to špatný den v dlouhé řadě špatných dní.
Ale líbilo by se ti, jak jsme si s tím poradili.
Myslím, že bys na nás byla hrdá.
Uvědomil jsem si, že jsem ti nepoděkoval.
Budu tvou ženou.
S pomocí a ochranou se počítá.
I se záchranou, když na to přijde.
Doufejme, že už to nebudeš muset dělat.
Pamatuju si, když jsme tu byli naposled.
Nevěděla jsem, jak se vyrovnat
s upírskou věčností.
Říkal jsi, že to jde jen tak, že si budu říkat,
že jsem dost silná.
Každý den.
Stefane, ty jsi dost silný. A pokud někdy zapochybuješ,
budu tady a připomenu ti to.
Jen jsem vás chtěl zkontrolovat.
Ahoj. Holky něco kutí, než půjdou spát.
A já se nechala trochu unést přerovnáváním garáže.
Jsi nejlepší.
Děkuju, že ses zdržela a že pracuješ ve volnu.
Dnešek bych bez tebe nezvládl.
Co na to říct? Mám ráda tvé holky.
Cítím se s nimi mladá.
-Brzy budu doma. -Žádný spěch.
Děkuju. Jsi zlatíčko.
-Jsi tady. -Samozřejmě.
-Co se stalo? -Viděl jsem pravdu.
City tě oslabují.
-S tím jsem skončil. -Dobře.
Existenční krize zažehnána?
Protože máme práci. Bude to zábavička. Slibuju.
Jsem jen tvůj.
Musíš mít hlad.
Budeš se zlobit, když řeknu, že je fajn, že jsi zpátky?
Kéž by to bylo za lepších okolností.
Mrzí mě, že jsem byl mimo.
Musel jsem něco překonat.
Příběh našich životů.
Tak co holky?
Skoro puberťačky.
Asi budeš mít nějakou fotku, ne?
Tady blbnou s Puppy filtrem,
první den ve škole,
tady něco chystají k narozkám kamarádce.
Tohle je pěkné. To poslala Seline. Je to z dneška.
-Seline? -Jo.
Chůva.
Já vím, Ric najal sexy chůvičku.
Ne, Caroline, musíš ihned domů.
-Lizzie? -Josie?
-Holky? -Lizzie?
-Holky? -Josie?
Holky?
-Holky! -Holky?
Ricu...
České titulky Michaela Křížová Iyuno-SDI Group 2022 ky?