Tidligere i The Vampire Diaries... -Jeg hedder Sybil.
Vi taler om en vaskeægte sirene.
Damon er mig helt loyal.
Den her tingest, der blev leveret med din boks-beboer,
jeg tror, at det er lavet i Helvede.
Det er en stemmegaffel.
-Damon, det er forbi. Du er fri nu. -Gid, det var sandt, Stefan.
Men mit arbejde med hende er kun lige begyndt.
Jeg håbede, at når vi stoppede Sybil,
ville det ødelægge hendes kontrol over ham.
Men på en måde har hun stadig greb om ham.
Hvad er der ellers?
Du har stadig for mange tilknytninger.
For mange, der vil kæmpe for dig. Det må vi arbejde med.
-Lockwood. -Damon, vent!
Sirenerne bruger tankekontrol til at lokke ofrene i døden.
Nogle siger, at de er Djævelens budbringere.
Enhver historie skal vel starte et sted.
750 F.Kr.
Fortæl mig en historie.
Hvilken slags historie?
Noget lykkeligt.
For meget længe siden,
i en landsby, der var bygget lige her,
boede der en mand ved navn Arcadius.
Hans venner kaldte ham Cade, og dem havde han mange af.
Han var en blid mand, elsket og respekteret.
Men Cade kunne noget, ingen andre kunne.
Han kunne se ind i andres tanker.
-Var han synsk? -Den første synske.
Det var den evne, der gav ham så stor empati med andre,
og det var den evne, der ville koste ham livet.
Det, du forestiller dig, bror,
er urent.
Forbudt.
Hvis du lader mig gå dybere i dine tanker, kan jeg måske dæmpe trangen.
Cade ville blot hjælpe, men han var gået for langt.
Og mændene, i frygt for hans evner, vendte selv Cades venner mod ham.
Og det var da, at Cade opdagede det,
der ligger i mænd, som end ikke hans evner havde kunnet forudsige,
sand ondskab.
Jeg bad om en lykkelig historie.
Men det er det, min kære søster,
for i døden triumferede Cade.
Fra det øjeblik,
ville onde mænd for evigt blive straffet for deres onde gerninger.
Cade fik sin hævn,
og det vil vi også en dag.
-Hej. -Hej.
For fremtiden,
bare fordi jeg sover hos Bonnie,
betyder det ikke, at du ikke kan sove i din egen seng.
Ja. Nej, jeg sov på Arsenalet.
Jeg tænkte, at jeg ville give jer plads.
-Hvordan har Bonnie det? -Hun er klistret til Enzo
til trods for alle de lede ting, han siger.
Han skal sultes en dag eller to til,
før hun kan gå i gang med hans menneskelighedskontakt.
Hvis nogen kan få ham tilbage, er det Bonnie.
Jeg burde komme af sted.
Alaric og jeg har en aftale med en sirene.
Vær forsigtig. Du har set Sybils evner,
hvis hun trænger ind i ens hoved.
Så længe stemmegaflen ringer, kan hun ikke.
Er der et kort udtryk for lovede
for "held og lykke" og "jeg er med dig i ånden"?
Ja, det er vist "jeg elsker dig."
Jeg elsker også dig.
Hej. Tak.
Tak barnepigen. Hun var den uvillige facilitator.
Hej.
Jeg bad dig om ikke at komme i dag.
Jeg hørte, der var kaffemangel, så jeg skyndte mig.
Vi er faktisk midt i et stort projekt,
-så kan du ikke holde fri... -Stort projekt? Lyder skummelt.
Har du en pige bundet i kælderen?
En spøg.
Okay. Jeg lader jer være.
Jeg kan kun håndtere en forførerske ad gangen.
Er der noget nyt fra Damon?
Nej, og det er det, der bekymrer mig.
Hallo.
Jorden kalder bonderøvsplaneten.
Er du Peter Maxwell?
Pete ejer stedet. Jeg arbejder her bare.
Lou. Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg må tale med Pete.
Okay, da. Han burde snart være her.
Hvad bringer dig herud?
Det er svært at sige.
Det er ikke kun mig, der vil finde din chef.
Der er en kvinde, og jeg bruger begrebet løst,
ved navn Sybil, der vil.
Så uforklarligt nok
er jeg her.
Det lyder som en pige, der roder med dit hoved.
Du skulle bare vide.
Det vil overraske dig. Jeg har været gift fem gange.
Jeg trækker det tilbage.
Du forstår mig, Lou.
Sagen er, at Sybil og jeg havde noget, men det er slut.
I teorien er jeg en fri mand.
Men jeg ender stadig med at gøre,
hvad jeg end tror, at hun ville have.
Mellem os to ville jeg nok dræbe for hende.
Pete kommer snart. Jeg bør arbejde videre.
Nej, du bør gøre, hvad jeg siger.
Bare besvar ét spørgsmål til.
Hvad er det værste, du har gjort?
Jeg myrdede en af de koner, jeg fortalte om.
Fik det til at ligne et uheld.
Rør dig ikke.
Fandens. Jeg heppede på dig, Lou.
Det gjorde jeg virkelig.
Nå, som du sagde,
kom tilbage til arbejdet.
Den almægtige sirene, fængslet af en gaffel.
Siger manden, der kan dræbes med en pind.
Hvad er det ved den, der gør så ondt, og hvorfor gør den ondt på mine børn?
Og her troede jeg, at du havde regnet mig ud.
Åbenbart ikke.
Hvis den afbryder dine psykiske evner,
hvorfor er Damon så stadig din marionet?
Jeg har pillet ved hans dybeste underbevidsthed.
Hvis Damon stadig tjener mig, er det, fordi han inderst inde vil.
Hvorfor gør du det her ved ham?
Alt handler om Damon.
Er du slet ikke nysgerrig om, hvem jeg er?
Faktisk ikke.
Jeg vil kun redde min bror.
Desværre er svaret på dit spørgsmål
en historie om mig.
Du kan lide historier, kan du ikke, professor?
Jeg foretrækker ikke-fiktion.
Så vil du elske den her.
For længe siden i en lille landsby ved Middelhavet, var der en pige.
Som hun voksede op,
begyndte pigen fra landsbyen at manifestere synske evner,
noget, der havde været forbudt i hendes land,
så længe nogen kunne huske.
Synskes skæbne var eksil.
Hvilket er hvordan vores stakkels, uskyldige, udstødte landsbypige
endte på en tømmerflåde,
hvor strømmen førte hende mod stenene på en kold og fjern kyst.
Men selvom hun burde være forladt, var hun ikke alene.
Der mødte hun en pige fra øen.
I eksil sammen,
forbundet i synske evner, søstre i alt andet end blod,
fra det øjeblik skæbnebestemt
til en dag at blive sirenerne.
Så ser du, Stefan,
jeg forstår, hvorfor du ville gøre alt for din bror.
Fordi min søster vil gøre alt for mig.
Vil?
Nutid?
Glemte jeg at nævne, at der er to af os?
Mig herinde, hun derude.
Gider du holde op med det?
Det er helt unødvendigt.
Hvad mener du med to sirener?
Jeg troede, at du var lærd.
Alle mytologiske fortolkninger af, hvem jeg er, nævner sirener. Flertal.
De samme myter fortæller også, at du har en fugls underkrop.
Heldigvis for os alle
kan man ikke tro alt, hvad man læser.
Så er det nok. Hvem er hun?
Tålmodighed, Stefan.
Jeg lover, at du snart finder ud af det.
Pokkers.
MØD VED POSTKASSEN
Stop, eller jeg ringer til politiet.
Praktikanten.
Barnepigen.
Georgie, ikke? Bryder du ofte ind i huse?
Jeg må i Alarics seng på en måde.
Okay, chefen bad mig bare
om at få journalen her til Arsenalet,
og som en tåbe glemte jeg at bede om nøglerne.
Jeg ville bare spare mig et pinligt opkald.
Det opkald, som jeg vil foretage, er nok mere pinligt.
Okay.
Måske må du hellere blive der.
Måske bør du holde dig til lure og mellemmåltider.
Okay. Jeg ringer til Ric.
Det ville jeg ikke gøre, hvis jeg var dig.
Du må være Peter Maxwell.
-Hvem helvede er du? -Damon Salvatore. Alias...
Ham, der grillede din lille olieabe der.
Pete, jeg tror ikke, at brandslukkeren vil fungere.
Lou har en aftale med en evig ild.
Før du ringer, vil jeg spørge dig om noget.
Hvis jeg lige har myrdet din tro tjener med koldt blod,
hvorfor skulle jeg så ikke myrde dig?
God dreng.
Det var et trickspørgsmål, Pete. Jeg kan ikke slå dig ihjel endnu.
Det er vel en trøst.
Har du mødt en pige ved navn Sybil? Så høj, lækker så bare fanden,
og hendes ansigt råder, når hun ikke æder menneskekød?
-Du er sindssyg. -Det tager jeg som et nej, Pete.
Men du kunne jo også lyve.
Fortæl mig så sandheden.
Ved du, hvem jeg taler om?
Nej. Alt, hvad du siger, lyder skørt.
Fandens. Jeg gør det så enkelt, som jeg kan.
Du har noget, som Sybil vil have. Jeg vil levere det.
Tag, hvad det end er, og gå.
Det er ikke en mulighed, Pete.
Jeg ved ikke præcis, hvad jeg leder efter.
Hvordan skal du så finde det?
Vi, Pete. Vi.
Her er sagen.
Jeg ved kun bevidst, at det er Maxwell-familiens arvestykke,
men underbevidst er jeg ret sikker på,
at jeg ved det, når jeg ser det, okay?
Hvor skal vi begynde at lede?
Jeg aner det ikke. Min eneste familie er min søn.
Du må tænke dig godt om, for dit liv afhænger af det.
Min bedstemor døde for et par år siden.
Hun efterlod mig en kasse med ting.
Det lyder lovende. Hvilken slags ting?
Jeg har aldrig åbnet den.
-Familie er et ømt punkt for mig. -Tro mig, jeg kender følelsen.
-Hvor er kassen, Pete? -Et sted i opbevaringsrummet.
Min søn ledte efter den. Måske fandt han den.
Godt. Ring til junior. Få ham herhen. Nu.
Det er Seline. Har du styr på det?
Ja.
Seline? Mistænkeligt navn. Meget sireneagtigt.
Skal vi ikke bare fokusere på dig og din søster.
Jeg tror bare, jeg venter på, at Alaric er tilbage.
Du trækker tiden ud. Hvem er hun?
Tror du, det gør hurtigere, hvis du gør mig fortræd?
Tak.
Til trods for at de nød hinandens selskab,
havde pigerne en anden konstant ledsager.
Sult.
Den, der havde overlevet på øen så længe, havde en plan.
Kald på dem med mig.
De vil aldrig høre os.
Hæv stemmen, og dine tanker vil fare ud og møde den.
-Hjælp! -Herovre!
-Hjælp! -Hjælp!
-Vær nu rar! -Herovre!
De hørte os.
Skibet kommer denne vej. Vi er reddet.
Herovre.
Men pigen fra øen vidste bedre.
Hun havde prøvet det før.
At kalde på forbipasserende sømænd med sine tanker.
Men hvor skarp hendes synske rækkevidde end var,
var revet omkring øen skarpere.
Så I grundstødte skibet?
Prøv med tilintetgjorde.
Løb det mod stenene og dømte sømændene til døden.
Men det positive er,
at deres søde proviant snart skyllede op på bredden.
Tidevandet var ikke i vores favør i dag.
Det er alt, hvad der blev skyllet op.
Vidste du, at det ville ske?
Øen er gold
på nær bær og vildsvin.
Denne måde er lettere
og sjovere.
Søster.
Græd ikke over dem.
De sømænd var fra vores landsby.
De samme, der sendte os hertil for at dø.
Aldrig igen.
Hvis vi ikke kan leve af det, som Gud har skænke os,
så bør vi slet ikke leve.
Lover du mig det?
Stop mig, hvis det lyder bekendt.
En god søster, besluttet på at leve som en munk,
og en egoistisk ond søster,
villig til at myrde for at stille sin sult.
Kom nu. Du forstår det godt. Parallellerne er for gode.
Vores historie er jeres historie, Stefan.
Her er prøven.
Hvilken pige er du?
-Hvad tror du? -At det er en kølerfigur, Pete.
En gammel Rolls Royce.
Og jeg tror også, at du er i fare for at miste livet.
Jeg gør, som du bad om.
Gør du? Jeg tvang dig til at finde, hvad jeg skal bruge.
Ikke at hente en masse skrammel.
Hvor har du det ur fra?
Min søn gav mig det. Hvad forskel gør det?
Eftersom det er et arvestykke, ret meget.
Aflever det.
Du er på jernurt.
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Du løj for mig, Pete.
Og du ved, hvad der sker med løgnere.
De ender i Helvede.
Donovan?
Far.
Lad mig se.
Det er ikke så slemt, okay? Læg pres på.
-Du klarer den. -Lyv ikke for mig, Matt.
Du klarer den, hvis du gør, som jeg siger.
-Hvad laver du? -Du må drikke hans blod.
-Hvorfor? -Jeg forklarer senere,
men lige nu må du stole på mig, okay?
-Drik. -Nej.
-Hvad skete der lige? -Jeg forklarer det,
men først må du forstå, hvorfor Damon ville gøre dig fortræd.
Vent, siger du, at du kendte ham?
Jeg siger, at jeg kender ham. Han er ikke død.
Ikke helt.
Jeg ved det. Det giver ingen mening,
og jeg ved, at jeg fandt dig for nylig
uden at sige noget om det, okay?
Undskyld, men hvis du går ud i bilen nu, forklarer jeg alt.
Du skal bare ikke se, hvad der sker nu.
Hvad?
Jeg føler mig dum at ringe. Det er nok ikke noget.
-Hvorfor? Hvad sker der? -Din praktikant, Georgie,
hun brød ind i huset.
-Hvad gjorde hun? -Og hun tog en bog.
En død fyrs journal. Hun skulle hente den til dig.
Er du okay? Er pigerne?
Ja. Hvorfor? Bør jeg være mere bekymret?
Hun er bare lidt sær, ikke?
Det er fint.
Tak, fordi du ringede. Jeg må ringe tilbage, okay?
Hallo?
Georgie.
-Jeg er her. Undskyld. -Vent!
Vi behøver ikke være fjender.
Damon og jeg havde intet med Arsenalet at gøre,
før du besatte ham.
Hvis vi er fjender, er det, fordi du valgte denne vej.
-Jeg bad ikke om det her. -Gud.
Du lyder ligesom hende. Et offer til det sidste.
Hun insisterede på, at øen ville nære dem,
og da den ikke gjorde, var hendes tro rystet.
Gud sørgede ikke for dem.
Det måtte hendes søster klare.
Den anden side af øen var vildsvinenes rige.
Det var farligt, men hun vidste, at hun måtte jage.
Og se. Gud var god.
Eller måske var der ingen svin på øen.
Du blev ved med at drive skib mod stenene. At dræbe for proviant.
Og vil du høre den sygeste del?
Der var ingen proviant på skibet.
Kun sømænd.
Så en uskyldig pige blev til et uhyre,
fordi hendes ældre søster tvang hende til at leve som hende,
selvom det betød at dræbe og æde mænd for at overleve.
Så jeg spørger igen.
Hvilken pige er du?
Her er alt, hvad du skal vide.
Hvad Damon og jeg har gjort mod hinanden i fortiden,
er tilgivet.
Han er min bror, og du kan intet gøre
for at ændre det.
Jeg tror, at du overvurderer din bror.
Og jeg har tydeligvis undervurderet min søster.
Hej, sømand.
-Hvad har du gjort ved mig? -Jeg er i dit hoved.
Vores hoved, sådan da.
Mine minder, din skal.
Din dumme gaffel er holdt op med at ringe.
Du kan ikke flygte.
Så gå en tur med mig.
Er det her, du angriber mit sind?
-For at prøve at knække mig? -Normalt, ja.
Men chefen har andre planer for dig.
"Chefen"? Hvad taler du om?
Han synes, du er værdig til at høre hele historien.
Skal vi fortsætte?
I årevis levede min søster og jeg som kannibaler.
Den ene villigt, den anden lykkeligt udvidende,
indtil jeg opdagede det her.
Hvor min søster havde begravet alle de sømænd, hun havde myrdet.
De kunne kun ses ved lavvande.
Det er et perfekt gemmested.
Du opdagede det?
Du er ikke pigen fra øen, vel?
Du er landsbypigen?
Jeg prøvede.
Jeg prøvede så inderligt at være god.
Min søster påtvang mig sin eksistens.
Forventer du min sympati
efter alt, hvad du har gjort?
Måske, måske ikke.
Alt bunder i samme spørgsmål.
Hvilken sirene er dit åndedyr, Stefan?
Drop nu skuespillet. Vi ved begge, at du ikke slår mig ihjel.
Hvorfor ikke? Det lader til at være din løsning på alt.
-Måske bør jeg prøve det. -Undskyld, Matt.
Jeg ved, at det skal skræmme mig, men frygt er en følelse,
og siden jeg slukkede min kontakt,
har jeg fungeret uden.
Jeg fornemmer kun desperation fra dig.
Du har ret, Damon. Jeg er desperat.
Og for en gang skyld er jeg ligeglad med dit drama.
Jeg er ligeglad, om du har slukket din menneskelighed.
Jeg vil bare vide, hvorfor du ville dræbe min far.
I mit forsvar vidste jeg ikke, at han var din far.
Jeg troede, at du var en bastard.
Hold kæft. Jeg er færdig med spil.
Det bliver Tyler Lockwood ked af at høre.
For hvis du ikke spiller med, dør han.
Måske er du ikke ligeglad med det.
End ikke du er så dum.
Menneskelighed eller ej, det ville ingen tilgive.
-Særligt Elena. -Det er hele pointen, din idiot.
Du har været ude af trit i noget tid,
så lad mig opdatere dig.
Elena og jeg er færdige.
Jeg har faktisk set en anden kvinde.
Du lyver. Sidst jeg hørte, var Tyler i...
New York?
Lyver jeg, eller taler jeg sandt,
når jeg siger, at jeg bed hul i Tylers hals i aftes?
Og så tog jeg ham med ud at køre.
Jeg efterlod ham blødende i bagagerummet på en grøn Mustang
i Park 'N Go ved I-20.
Lige på den anden side af grænsen.
Er det for specifikt til en løgn?
Det er dit træk, Matt. Tik-tak.
Hvis du har gjort Tyler fortræd,
sværger jeg ved Gud, at jeg dræber dig.
Nå...
Du kan sværge ved Gud alt det, du vil.
Det er ikke ham, der lytter.
Stefan eller Caroline,
det er vel min moderne version af en død mands dagbog.
P.S. Jeg tror, at Georgie er den anden sirene,
hvis I ikke har indset det.
Ironisk nok er det takket være Georgie,
at jeg ved, at vejen ud herfra
er gennem et tunnelsystem bag en af disse vægge.
Men for at finde væggen og gå igennem
måtte jeg berøve mig syn og lyd.
Mens det er let at give mig bind for øjnene,
bliver det med hørelsen svært.
Nå...
Det er intet, lidt vampyrblod ikke kan ordne.
Eller det fortæller jeg mig selv,
så med den forsikrende tanke,
farvel og tak.
Jeg kunne ikke tro det.
I alle de år havde min søster narret mig til at spise menneskekød.
Men jeg måtte høre sandheden fra hende,
så jeg konfronterede hende.
Du skulle have set hendes udtryk.
Vent, det vil du.
Her kommer hun.
Nej.
Stefan, du har mødt min søster.
Seline.
Pakket ind for dig.
Et øjeblik, min kære.
-Hallo? -Alaric er fanget.
Hvorfor tvang du mig til det?
Bare hold ind, hvor du er, og bliv der,
så finder jeg dig.
Vi taler om det da.
Vil du fortælle os en historie?
Ja, søde. Hvilken slags historie?
Ikke noget trist.
Okay.
Jeg kender kun én,
men vi må holde den mellem os.
Ikke fortælle mor eller far den.
Den hedder legenden om Arcadius.
Hallo?
Lidt hjælp.
Så er det vel tid til plan B.
Dårligt nyt.
Plan B er altid noget lort.
Hej, smukke.
Jeg har ledt efter dig over alt.
Spørg mig ikke, hvordan jeg ved det, eller hvad helvede du skal kunne,
men Sybil bliver glad for at se dig.
-Er Seline den anden sirene? -Hvad er mest chokerende?
At hun i hemmelighed gav mig menneskekød,
eller at hun nu poserer som barnepige?
Ud af mit hoved. Nu.
Hvorfor? Så du kan advare Alaric?
Du tror, at jeg lader dig huske det her, når du vågner.
Beklager. Ordrer ovenfra.
Eller nedefra.
Hvad har du gjort ved mig?
Det må du sige mig. Hvad kan du huske?
Du konfronterede din søster.
Hun havde gjort dig til kannibal mod din vilje.
Og hvem er min søster?
Det ved jeg ikke.
Hvor frustrerende.
Hvorfor er du her stadig?
Jeg var slået ud, du var i mit hoved.
Hvorfor flygtede du ikke?
Og efterlade dig uden historiens afslutning?
Så ond er jeg ikke.
Jeg skulle til at svare på dit spørgsmål.
Hvordan du kan redde din bror.
Men for sidste gang, jeg er nødt til at vide det.
Er du en øpige eller en landsbypige?
Vent! Svar mig, Stefan. Det her er vigtigt.
Hvem er du i historien?
Offeret, der i årevis prøvede ikke at leve af menneskeblod,
kun for at få alt ødelagt af hans egoistiske bror, der kom til byen?
Eller er du uhyret, der fastslog sin brors skæbne
den dag, du tvang ham til at blive en vampyr?
Der fordømte sin bror til evig elendighed,
fordi du var bange for at være alene?
Nu begynder du igen.
Gammel historie.
Det vil overraske dig, hvor frisk den er i Damons hoved.
Svar mig. Hvem er du?
Jeg er begge dele.
Jeg tog fejl af dig, Stefan.
Du er værdig.
Du er klar til sandheden.
Da jeg lærte sandheden om, hvad min søster havde gjort, gjorde jeg,
hvad der for mig var det eneste, en anstændig person kunne,
jeg smed mig ud fra klipperne.
Mens jeg lå for døden, bedte jeg
for nåde, for kærlighed,
for tilgivelse.
Men Gud svarede mig aldrig.
I stedet gjorde han.
Mine smukke, ødelagte børn.
Hvem er du?
-Det ved du godt. -Arcadius?
Alle kalder mig Cade.
Du skulle være død.
Bare rolig, det er jeg.
Min søster. Kan du hjælpe hende?
Ja, men der er en pris.
Hvad som helst.
Min søster...
Hun indgik en aftale med Cade.
Udødelighed, skønhed og ungdom for os begge.
Hvis bare vi tjente vores nye herre og mester.
Vi æder kødet for at holde os smukke,
og han samler de ondes sjæle
i Helvede.
"Helvede"?
Bogstavelig talt Helvede?
Kom nu. Fortæl bare sandheden.
Hvem er Cade? Hvad er han?
Svaret på alle dine problemer, Stefan.
Vil du redde din bror?
Så skal du bare dræbe Djævelen.
-Jeg tror ikke på dig. -Hvilken del? Vi har talt om meget.
Helvede. Djævelen. Ingen af dem eksisterer.
Troede du på vampyrer,
før du forelskede dig i én og selv blev til én?
Det er problemet med fakta, Stefan.
De er sande, om man tror dem eller ej.
Jeg lover dig, ligesom min søster lovede mig,
at der var en mand ved navn Cade.
Folk han elskede, fordømte ham.
Og først i sidste ende opgav han dem.
Kun da lugten af hans brændende kød brændte hans næsebor,
så han dem, for hvad de virkelig var.
Uhyrer.
Ligesom dig og mig.
Så som gengæld fordømte Cade dem.
Med sit sidste åndedrag udstødte han en synsk eksplosion så kraftig,
det skabte sin egen verden.
Kald det Helvede, hvis du vil. Det er lige meget,
hvad navn du giver det, eller om du tror på det eller ej.
Uanset hvad er det der, Cade lever af de fordømtes sjæle.
Det er der, han venter på dig, Stefan.
Få det ikke til at handle om mig.
Jeg prøver at hjælpe min bror.
Men det handler om dig.
Troede du virkelig, at dine ynkelige forsøg på syndsforladelse
ville redde dig fra den skæbne,
som du inderst inde ved, at du fortjener?
En skæbne, der passer til den storslåede slagter fra Monterey.
Nej.
Det er næsten 100 år siden. Jeg er ikke den person længere.
Det er ligegyldigt, Stefan.
Pletten bliver på din sjæl,
hvor hårdt du end prøver at vaske den væk.
Så hold op med at kæmpe imod.
Det er lettere sådan.
Måske fortjener jeg det.
Men Damon gør ikke, for jeg gjorde ham til, hvad han er.
Så fordøm mig, hvis det er min skyld.
Ikke ham.
Damons skæbne er allerede fastslået.
Jeg trængte ind i hans sind
og gav ham et blik af, hvad der venter ham,
og selv den lille skefuld var nok
til at slukke for sin menneskelighedskontakt.
Han valgte at tjene Cade i al evighed
fremfor at opleve endnu et sekund af den pinsel.
Damon tror på Helvede.
Og det vil du også snart.
Fordi du er lige så fordømt som ham.
Så Mystic Falls er overrendt af overnaturlige væsner,
og vampyrer findes?
De lever af menneskeblod og kan endda kontrollere folk, hvis de vil?
Hvorfor kunne Damon så ikke tvinge mig?
På grund af det ur, jeg gav dig.
Det er fuldt af noget, der hedde jernurt.
"Et glas jernurt om dagen holder vampyrerne væk."
Ja. Hvordan vidste du det?
Det er noget, din oldemor plejede at sige, når hun lavede te.
Hun var senil til sidst, og...
At efterlade hende var det sværeste
ved at forlade Mystic Falls.
Matt, jeg forventer ikke, at du tilgiver mig for at forlade dig.
Jeg havde mine grunde da.
De virker ikke gode nok nu, selv ikke for mig.
Vi skulle alle være kommet væk fra den by, da vi havde chancen.
Hør, Matt. Kan du ikke gå en tur?
Lad mig gøre det her.
Praktikanten. Hvor er min søster?
Jeg prøvede.
Jeg prøvede at befri pigen i cellen, som du bad om.
Og?
Og hun bad mig bede dig
om at skride.
Hun har ikke brug for din hjælp.
Jeg prøvede.
Jeg er ked af at blande dig ind i det her, søde,
men i dette tilfælde er jeg bare nødt til at dræbe budbringeren.
Og hende, du dræbte i et biluheld for nogle år siden?
Det er lidt afgørende. Hils Cade fra mig.
Hvad?
Hvad laver du?
Hvad sker der med mig? Hils Cade fra mig.