Tidligere på The Vampire Diaries...
Så jeg har tenkt på å bo her,
hvis det er en del av deg som kunne likt det.
-Så, er du klar for å bli overveldet? -Jeg kan ikke tro at dere fant dette.
Dette rommet er helt vilt, hva er dette?
Ser ut som en nerds gullgruve.
-Alt er i perfekt stand. -Unntatt han fyren der.
Jobben vår er å finne det verste av menneskeheten, og ta dem med hit.
Hva er det verste dere har gjort i livet?
Hvor mange flere kropper trenger du?
Du burde være stolt av meg. Jeg dreper onde mennesker.
Du skrudde deg selv av, gjorde du ikke?
-Elena bryr meg ikke lenger. -Hvorfor det?
For det er ikke noe håp. Jeg snakker om helvete, bror.
Jeg ville våget meg ut på havet
og seilt forbi sirenene for å dra tilbake til deg.
Han etterlot masse tegn som peker til en gammel historie om sirener.
Sirenene bruker tankekontroll for å lure ofrene sine i døden.
Noen mener at de er djevelens sendebud.
Det var ikke Enzo. Det var ikke Damon. De har ikke kontroll.
Men alle de tipsene, han ville at vi skulle finne dem.
Neste gang skal vi få dem tilbake fra det som holder dem.
Hun har visst endelig fått nok å spise.
Startet i salgsavdelingen, og jobbet meg opp.
Og plutselig leder jeg hele selskapet.
Det ironiske er at jeg er pasifist.
Jeg bare lager stålpressemaskiner.
Så hva gjør du på en våpenkonferanse? Hvis jeg får lov til å spørre.
Noen av maskinene våre kan brukes til å lage våpendeler,
hvis klienten vil det.
-Som kuler? -Nei. Ikke noe skadelig.
Hva med avtrekkere?
Et våpen duger ikke uten en avtrekker.
Og den lille tingen som holder kulene.
-Magasinet, ja. -Og røret, der kulene kommer ut?
Jeg er bare en distributør som følger et mandat.
Jeg også.
Min kollega og jeg er i samme båt.
Alle har visst noen over seg?
Ja. Bare spør kona mi.
Er det hun som er med deg på denne festen?
Hvorfor skulle jeg ta med sand på stranda?
Jeg bare tuller, ikke sant?
Tulla!
Nå skal du høre.
Jeg skal ta deg med til kjøperen min.
Jeg tror hun vil synes at du er uimotståelig.
Fin sang, ikke sant?
Det har blitt laget så mye god musikk de siste to hundre årene.
Mine favoritter er kjærlighetssangene.
Da jeg lagde denne spillelisten for tre dager siden,
oppdaget jeg noe som kalles en jazz-standardlåt.
Du nyter dette, ikke sant?
Jeg vet ikke. Det må vel du vite, du som er synsk.
Jeg skulle Enzo hadde din sans for humor.
Hvorfor prøver han stadig å bli reddet?
Kom igjen, du tenker det samme som meg.
Du mistenker at han ikke er en lagspiller.
Han er vant til å jobbe alene. Han kommer seg.
Jeg håper du har rett.
For jeg trenger at han er som deg.
Helt med.
Total hengivenhet
er det som gjør det gøy.
Det treigeste mordet noensinne.
Jeg får sinnet hans til å holde seg rolig.
Jeg leste på Internett at kyllinger som blir slaktet i fabrikker
ikke smaker like godt fordi kroppene deres utløser adrenalin.
Er du urolig for adrenalin nå?
Vi har fått i oppgave å høste onde sjeler,
men det betyr ikke at denne fyren må smake som en kylling
som døde våt av piss i panikk.
Vel, bare så du vet det,
alle de andre måltidene vi ga deg var helt ute av seg.
Vel, i så fall er frykt deilig.
Blås i det, Internett.
Bø.
Kjære Elena... Håper dette ikke blir for rotete,
for jeg gjør en mammagreie og bruker ethvert ledige øyeblikk på å skrive,
selv i min parkerte bil.
Den er min tur til å gi deg nyhetene, som ikke bare er dårlige,
for det er endelig litt godt nytt også.
Bonnie hørte fra Enzo. På sett og vis.
Han etterlot noe hun kunne finne.
Det var ikke akkurat et kjærlighetsbrev,
men han er visst på vår side.
Og ellers, i ekte romanse,
skal Salvatore-huset snart bli mitt offisielle bosted.
Jeg elsker det. Vanntrykket må repareres,
men Stefan virker veldig fokusert på å gjøre forbedringer i hjemmet.
Enten det, eller så bare lufter han frustrasjonen
over å miste sporet av Damon igjen. På den lyse siden
har det ikke vært noen uønskede gjester siden galskapen sist uke.
Lizzie og Josie er lykkelig uvitende om at de var i fare.
Skulle ønske at Ric og jeg kunne si det samme.
Han var like redd som jeg var.
Men han bruker tiden på å finne ut om vår nye fiende.
Uansett hva slags overnaturlig vesen som kontrollerer vennene våre,
vil Ric finne en måte å bekjempe det på.
-Hei. -Skulle bare høre hvordan det går.
Håper jeg ikke vekket jentene i dag tidlig
da jeg tok eskene ut av garasjen.
Kan du bare minne dem på at jeg skal tilbringe
-hele helgen med dem? -De vet det. Og de har det bra.
De er oppe og ser på tegnefilmer etter å ha spist masse sukker.
De har flotte liv.
Du har rett. Greit.
Ingen kommentar om at de spiser søt frokostblanding?
Seline døde nesten for å beskytte barna våre,
så hun får lov til å velge frokostblandingen.
-Ric? -Jeg må legge på. Ha det.
-Beklager å forstyrre. -Hei, Seline.
Tillatelser. Det er en historieutflukt.
Greit. Flotte brosjyrer for en gåtur til bytorget.
Ikke sant? Ting var mye enklere da jeg var barn.
Forresten, jeg la merke til noe rart.
Jeg tror dere betalte meg for mye denne uka.
Kan det ha vært en feil?
Nei, det var ikke en feil.
Caroline og jeg bestemte oss for å gi deg mer.
Takk. Noen bestemt grunn?
Stol på meg, du fortjente det.
Katherine.
Nei, jeg...
Jeg heter Elena.
Jeg heter Damon.
-Begynte å krangle med kjæresten min. -Om hva da?
Livet. Framtiden. Han har alt planlagt.
Du vil ikke det?
Jeg vet ikke hva jeg vil.
Vel, det er ikke sant.
Du vil ha det alle vil ha. Du vil ha det alle vil ha.
Si det. Hva er det jeg vil ha?
Hvorfor tar han alltid blunder?
Jeg elsker å holde mine nye øyne åpne.
Etter et par hundre år
med små, visne øyeepler under det som var øyenbrynene,
får du ekstra nytelse av å bruke hele kroppen.
Og du er enda mer skuffende.
Jeg har ikke kommet meg inn i hodet på deg. Ikke siden vi møttes.
Da var jeg ikke forberedt.
Nå er jeg forberedt.
Jeg vet ikke hvorfor du klager. Min frie vilje er på bunn.
Jeg gjør nesten alt du sier, selv når jeg ikke vil det.
Den er den "nesten"-delen som plager meg.
Kom hit.
Kom igjen, bare en titt.
Du gir etter til slutt.
"Til slutt" kan ta lang tid.
Forrige gang jeg ble torturert tok det mer enn 70 år.
Og han andre ga seg først.
Du ga deg litt, akkurat nå.
Jeg fikk en smakebit fra hodet ditt. Et navn.
Hvem er Sarah Nelson?
Vet ikke. Det bryr meg ikke.
Munnen din kan lyve, men ikke underbevisstheten.
Sarah Nelson. Hvorfor føler du en tilknytning?
Kanskje hun er en fra en såpeopera jeg er hektet på.
Mer løgner. Hun betyr noe.
Opp med deg, syvsover.
Det er på tide med litt moro.
Hva syns sjefen din
om din hobby med å jakte på kriminalrapporter?
Jeg sa at det er som en dyster versjon av Pinterest.
Så du tranebærmuffinsene på pauserommet?
-Jeg kjøpte dem på jentenes kakesalg. -Jeg er ikke sulten.
-Vel, Bonnie, du må spise noe. -Jeg skal det. Senere.
Akkurat nå må vi se etter kriminalitet
lengre borte fra Tennessee.
De kan ha vært på reisefot de siste dagene.
Greit, jeg skal utvide søkeradiusen.
Særlig nå som vi vet at Enzo etterlater spor.
Hvorfor har han ikke etterlatt flere?
Vel, Enzo spiller dobbeltagent,
så han må vel velge rette øyeblikk.
Der. Nord-Carolina.
To mord i to forskjellige byer i dag tidlig.
Ja, begge kvinnene døde av nakkeskader.
Fant man noe rart på åstedet?
Alt de har så langt er ofrenes navn.
Det er Sarah Nelson McGowan.
-Hva? -Og det andre offeret er...
Sara Jane Nelson.
Virker som at Enzo fant en anledning.
Hva mener du?
Det er enda en Sarah Nelson som bor i Nord-Carolina.
Hun heter egentlig Sarah Salvatore
og hun er min eneste gjenlevende slektning.
Med mindre Damon får tak i henne først.
Sarahs mor var Zach Salvatores kjæreste i 1994.
Jeg tror jeg husker denne historien.
Damon drepte en gravid dame. Det verste han har gjort.
Det kan diskuteres. Men det er på toppen av lista.
Barnet overlevde. Hun vokste opp som Sarah Nelson.
Stefan så til at hun ble adoptert av en kjærlig familie.
Satte opp et fond til henne.
-Holdt henne trygg. -Så hvorfor vil Damon ta Sarah?
Det vil han ikke. Han vet ikke om henne.
Men hun og Enzo hadde en greie en stund.
Så du tror det var Enzos idé.
Jeg prøver ikke å komme inn i hodet på ham, jeg bare...
Jeg prøver bare å redde Sarah.
Si ifra når vi nærmer oss Raleigh.
Hvor er Harvey?
Jeg sendte beina hans for å bli DNA-testet.
Virket som det riktige å gjøre.
Hvorfor er ikke du i D.C. med de andre praktikantene?
Hvor mange trenger man for å hente studier av gresk mytologi
fra Kongressens bibliotek?
Har du hørt frasen "publiser eller forsvinn"?
Dere hjelper meg med å ikke forsvinne
som leder for St. John-Arsenalets forening
og så forlenger jeg praktikantstillingen. Vinn-vinn.
Så du skal virkelig publisere en artikkel om sirener?
Kom igjen. Og hva er det som haster sånn?
Det kalles en tidsfrist for levering.
Hvorfor leker du her inne da, i stedet for å finne informasjon?
For det første tar ikke du informasjonsoppgavene dine seriøst.
Og for det andre er jeg her fordi dette rommet er fullt av informasjon.
Hør på dette. "Det er en mur der det ikke var en før.
"Mine venner har glemt meg,
men jeg kan høre stemmen hennes klarere enn før."
"Stemmen hennes." Så din teori er at
Harvey faktisk hørte en sirene?
Altså, et overnaturlig vesen.
Det er ingen teori. Det er bare data.
Blir synet mitt bedre, eller er dette lettere å lese i dag?
Jeg renset den litt. Nå kan du lese hjørnene også.
MIDTSOMMERSDAG, 1790
1790?
Jeg har sett den datoen et sted.
-Arkivet. -Ser du? Jeg hjelper til.
Hold kjeft, Georgie.
-Tjue spørsmål. -Sett i gang.
Så, jeg tenker på en person. Forholdvis kjekk, sjarmerende aksent,
og han ville vært den mest fantastiske hjelper
hvis han bare ble kvitt martyrkomplekset sitt.
Det er ikke sånn man spiller tjue spørsmål.
Uansett, svaret er enten Jesus Kristus eller meg.
Du klarte det på andre forsøk.
Hvorfor motsetter du deg instruksjonene?
Jeg motsetter meg ikke noe. Jeg er her,
og fotfølger Sarah Nelson, med deg, som vi ble bedt om.
Hvor er motstanden i det?
Ja, du er her, men du er distrahert. Du har det ikke gøy, Enzo.
-Du er vanvittig trengende. -Nei, jeg er engasjert,
og jeg vil at du skal være som meg.
Kom igjen, vi fikk endelig en behagelig oppgave.
Jakte på uvitende kvinner med samme navn.
Hvorfor kan du ikke nyte forandringen?
Fordi jeg lurer på hva sjefen vil.
Hvorfor trykker hun plutselig på pauseknappen
på sin mystiske mesterplan?
Lett. Hun har en ny prioritet. Å gi deg ris.
Du fikk henne gretten, og nå vil hun at du skal skru av bryteren.
Hvorfor måtte du gjøre henne sint?
Hvorfor er du så redd for henne, uten følelsene dine?
Jeg er redd for den evige fortapelsen hun viste meg...
-Da hun var inni hodet mitt. -Det er lureri.
-Det er ikke ekte. -Jeg er uenig med alle dine meninger.
Der er hun.
Sarah Nelson.
Trodde aldri yogatimen skulle ta slutt.
Det er høflig å introdusere seg først, Damon Salvatore.
Kan vi snakke sammen et sted, Miss Nelson?
Hvorfor er du så formell, Mr. St. John?
Vi har fått en mangel på manerer. Tenkte jeg skulle forandre det.
Jeg er glad vår tid sammen lærte deg å forsvare deg.
Flaks at jeg bare har en dose jernurt på meg,
ellers ville jeg tatt deg også.
Og jeg tar det hver dag, så ikke prøv å tvinge meg.
Da må du dra fra byen på egenhånd, da.
Har du et pass?
-Du leier fremdeles, ser jeg. -Har ikke råd til å kjøpe.
Etter at du sa at fondet mitt kom fra Salvatorene,
sluttet jeg å heve sjekkene.
Jeg ville ikke ta penger fra seriemordere.
Hva gjør dere her?
Hyggelig å se deg også.
Hei, skatt.
Husk, vi ser etter objekter som kom før 1800.
Det er så mange ting. Vi kan måtte bli her hele natten.
Venter du en viktig telefon?
Bare sjekker at jeg ikke overså noe fra dagmammaen.
Og hvor ofte tekster den heite dagmammaen deg?
Ungene dro på ekskursjon i dag, jeg ville bare høre at de kom vel hjem.
Jeg ville ikke vært urolig. Den heite dagmammaen passer på.
Du er sjefen hennes, så du ser ikke hvor heit hun er.
-Den gamle låten? -Fokuser på forskningen, er du snill.
Jeg er ikke sikker på hvorfor dette arkivet fortjente din nerdete iver.
21. juni, 1790, var dagen
da Arsenalet fikk en mystisk leveranse fra byen Mystic Falls.
"Midtsommersdag, 1790.
"Vi tok esken til hvelvet.
"Gjenstanden ble satt over bakken, for sikkerhetens skyld."
Innrøm det. Mine restaurasjonsevner har gjort meg uvurderlig.
"Andre gjenstand. 21. juni, 1790.
"Artefakt fra 2200 f. Kr."
Jeg har aldri undersøkt noe så gammelt.
Som i seg selv er merkelig.
Men ikke rarere enn hvelvet som huset et overnaturlig vesen.
-Kanskje en sirene? -Godt forsøk.
Når det gjelder min nerdete iver, passer jeg inn her.
Bare i Arsenalet drodler man i kileskrift.
Jeg har sett det symbolet før.
-Jeg takler ikke dette akkurat nå. -Går det bra?
Vent, hvor skal du?
-Hei, hva foregår? -Passer det dårlig?
Nei. Jeg bare venner meg til den nye arbeidsmoralen.
-Ringer du fra en brønn? -Nei, vi er i Sarahs leilighet.
Jeg bare gikk ut for å gi Bonnie og Enzo litt tid.
-Har dere fått tak i Enzo? -Så vidt.
Først trodde jeg at han skulle rømme.
Men så fikk han seg til å bli og snakke.
-Hvordan klarte han det? -Viljestyrke, tror jeg.
Han kjemper mot en slags tankekontroll.
Han vil ikke engang se på Bonnie.
Så dette er det nye deg?
Lange stillheter og kryptiske beskjeder?
Det var ikke så kryptisk. Du forsto det, ikke sant?
Ikke for å krangle, men du kunne bare skrevet "sirene".
Der ligger dilemmaet.
Jo mer spesifikke tankene mine er, jo mer kan hun lese meg psykisk.
Vi snakker om en levende sirene, ikke sant?
Som et havfruemonster som synger til sjømenn?
Hun har ikke en fiskehale. Men hun liker å svømme.
Så vidt jeg vet vil hun ha to lojale soldater
som kan gi henne middag.
Du så ikke hvordan hun så ut før hun spiste 87 offer.
-Det var ikke pent. -Hvorfor deg og Damon?
Vi var i hvelvet da hun var sulten?
Jeg vet ikke. Skulle ønske jeg gjorde det.
Hvordan kan vi stoppe henne?
Jeg håper noen andre kan finne ut av det.
Jeg er fullstendig opptatt med mitt eget dekke.
Jeg må dra tilbake snart.
Hva? Hvorfor det? Du er trygg nå.
Nei, det er jeg ikke, og ikke du heller hvis jeg blir her.
-Enzo... -Nei, ikke.
Ikke gjør det.
Jeg kan ikke tenke på hvor viktig du er.
Er jeg viktig?
-Det er vanskelig å si. -Du må forstå min situasjon.
Fienden har gått inn i tankene mine.
Angrepet meg mentalt. Lett etter måter å heve min lydighet på.
Er det derfor Sarah er et mål?
Dessverre.
Hun ville ikke forlate hodet mitt før jeg ga henne et meningsfullt navn.
Nå må jeg bare prøve å ikke få Sarah drept.
Hør her, jeg skjønner. Du er min lenge bortkomne hva som helst.
Du er lei for at det gikk så langt.
Til slutt møtes vi endelig. Ellers noe?
Jeg hadde håpet du ville være litt mindre sint på meg
for at jeg prøver å beskytte deg.
Ville ikke du vært sint om en fremmed kontrollerte livet ditt
med løgner og betvingelse i 18 år?
Det sjokkerer deg at jeg mangler tillit,
men jeg drar ikke herfra med andre enn Enzo.
Han vil i det minste at jeg gjør mine egne valg.
Jeg må hente kamerautstyret.
Jeg blir her mens dere henter bilen.
Vi sender melding når vi er utenfor.
Skynd deg.
Vi må være raske.
Vokteren min leter nok etter meg nå, og lurer på hvor jeg er.
Hvorfor kan du ikke bare bli?
-Hvorfor ikke bare slåss mot henne? -Jeg har slåss mot henne.
Hvert øyeblikk, hver dag. Jeg har gjemt tankene mine
for å få henne til å tro at det ikke er noe hun kan bruke mot meg.
Jeg må tilbake for å fortsette å late som. Skjønner du?
Ja.
Og nei.
Lizzie, bare de som ikke slår søsteren sin får gå på karneval. Ok?
Glad i deg. La meg snakke med Seline igjen, er du snill.
Seline, mamma vil snakke...
-Hva gjør du? -Jeg fikk beskjed om å ha det gøy.
Nei!
Er ikke Caroline den samme kjæresten som prøvde å få meg drept?
Som åpenbart ikke var nok til å slå opp.
Hun var ikke seg selv den dagen.
Men hun er bedre nå, så vi burde bare dra sammen? Ellers takk.
Damon, ikke!
Ikke gjør det!
-Jeg ba deg om å la meg være i fred. -Jeg kan ikke det.
Og du kan ikke drepe henne. Hun er del av familien vår.
Vår familie er død, Stefan. Også du og jeg.
Hun er onkel Zachs datter. Hun heter Sarah Salvatore.
-Det kan ikke stemme. -Hør på meg.
Sist jeg så deg snakket du som et galt menneske.
Du sa at skjebnen din var forseglet av det onde du har gjort.
Jeg er her for å si at du tar feil.
Du er ikke dømt til helvete, Damon.
Vil du vite hvorfor?
Snakk fort.
Kommer jeg til å finne sneiper på gulvet?
Jeg er litt bedre enn det til å skjule ting.
Hvis du vil bli tatt på alvor i akademia
må du forlate rommet litt mer sømmelig.
Ok, jeg skal vise deg noe.
Det er det motsatte av sømmelig.
Slapp av.
Teller dette som å være seriøs med forskningen min?
Jeg antar at det er en historie her.
Det spørs.
Tror du på helvete?
Som i et brennende sted som styres av en som heter Satan?
Man kan vel si at bevisene er ufullstendige.
Hvordan vet du om dette symbolet?
Jeg så det da jeg var død.
Kan du utdype det?
For noen år siden kjørte jeg bestevennen min hjem fra en fest.
Og jeg
tekstet en fyr jeg hadde møtt, for jeg var litt full.
For jeg mer enn litt full.
Og jeg la ikke merke til
at jeg krysset den gule linjen, og jeg husker ikke kollisjonen.
Men det jeg husker
er å våkne et annet sted. Og det var ikke et sted,
egentlig,
mer som en
vilt intens følelse av smerte
og ensomhet og frykt.
Og da visste jeg at jeg hadde drept min beste venn.
Så jeg er fanget i denne
fryktelige kalde følelsen av selvforakt.
Og på en eller annen måte visste jeg at det ville vare evig.
Som i en evighet.
Midt i alt det var det eneste jeg kunne se dette symbolet.
Jeg kan ikke forklare det, det bare var der.
Etter det fikk ambulansepersonalet
startet hjertet mitt. Jeg hadde vært uten puls et minutt.
De hadde allerede gitt opp å redde vennen min.
Jeg er lei for at det skjedde.
På den lyse siden, det hullet på CV-en min
var det året jeg sonet dommen.
Det var tilgang på bibliotek der,
så jeg brukte all tiden på å lære om myter, folklore,
nær-døden-opplevelser. Jeg ga meg selv en doktorgrad om helvete
for jeg vet hvor jeg skal en dag.
Du skulle vel ønske jeg var i D.C. med de andre praktikantene?
Nei, det gjør jeg ikke.
Jeg tror du så en del av puslespillet.
Jeg er ikke enig med tolkningen din,
men jeg tror du er en førstehåndskilde.
Du tror ikke at jeg er gal?
Du er ikke engang i nærheten
av den galskapen jeg har sett.
Så kan du ikke bli med inn igjen og dele
denne doktorgradskunnskapen med meg?
Hva har du gjort?
-Jeg gjorde det jeg måtte. -Stopp bilen.
Nei, jeg skal få deg så langt bort som mulig.
Bonnie, stopp bilen!
Jeg må ut.
-Hva er galt? -Jeg er for langt fra henne.
Hun prøver å hale meg inn. Vi må snu nå.
Nå!
Hei. Hei, alt skal bli bra.
Nei, det er ikke så enkelt. Sinnet mitt er bundet med hennes.
Hun har gått til angrep. For å stramme grepet.
-Da bryter vi deg løs. -Det går ikke.
Jeg kommer ikke unna henne.
Hvert øyeblikk vi er sammen
er enda et øyeblikk hun kan oppdage hva jeg føler for deg.
Jeg slipper deg ikke av syne.
Jeg kan ikke miste deg igjen.
Du har aldri mistet meg, Bonnie Bennett.
Vær så snill å bli.
Jeg kan ikke sette deg i fare. Du må la meg dra.
Så den triste historien om onkel Zachs kjæreste kom med et tillegg.
Tenk på alle julaftenene vi kunne hatt med Sarah.
Poenget mitt er at du ikke kan holdes ansvarlig for et drap du ikke begikk.
Sarah er ikke på din liste over synder, hvis noe sånt finnes.
Så hvis du lar henne gå nå jevner det ut vekten mer.
Jeg tror ikke det er sånn det virker.
Selv om det ikke er det må du la henne gå.
Det er det Elena ville ønsket.
Jeg vet at du kan forstå det.
Kom igjen, Damon, gjør det riktige valget.
Gjør det for familien din.
Gjør det for Elena.
Og gjør det for meg.
Dra. Løp.
Kom deg ut.
Nei!
Du må gjør mer enn det, Stefan.
Han har rett. Jeg er tøffere enn jeg ser ut til.
Bli der.
Så,
hvem er Elena?
-Vær så snill. -Bli hos meg, Sarah.
Damon, hvilken del av "drep Sarah"
var for vanskelig å forstå?
Det burde ikke være en vanskelig avgjørelse.
Hvordan kan du være ulydig?
Det krever mye viljestyrke.
En følelse av et selv.
En forbindelse til en flik av menneskelighet
som du har gjemt fra meg.
Så mange måneder vi har vært sammen,
og jeg skjønte aldri at du var illojal,
noe som er veldig irriterende.
Hvor drar underbevisstheten din
når du prøver å motstå meg?
Jeg vet det, Bonnie, du har rett.
Du og moren min har rett. Jeg klarer bare ikke å si det til ham.
Jeg ringer senere.
Katherine.
Nei, jeg...
Jeg heter Elena.
Jeg heter Damon.
Det mest virkelige jeg har følt i hele mitt liv.
Lov meg at dette er for alltid.
Jeg elsker deg, Damon.
Ja,
jeg kan fikse dette.
Takk for titten.
Hei.
Vi har ikke møttes.
Hva heter du?
Jeg heter Damon.
Jeg heter Sybil.
Du kan fremdeles rette det opp. Damon.
Du må hjelpe henne.
Vær så snill.
Kjemp.
Hvorfor det?
Jeg beklager.
Har du lyst til å dra?
Absolutt.
-Damon, våkne opp! -Spar deg.
Om et par timer er jeg for langt unna til å nå deg,
og da kan du dra hjem.
Ikke vær urolig for broren din.
Jeg har tatt over hans siste tilflukt sted. Jeg skal pusse det opp litt.
Broren min er mye sterkere enn du tror.
Nei, det er han ikke.
Uansett.
God samtale.
Hva skjedde? Fikk Stefan Sarah ut av byen?
Jeg vet ikke. Vi har begge vært slått ut.
Jeg tabbet meg ut. Jeg skulle ikke ha dratt med Enzo.
Nå er han i det minste trygg.
Nei, det er han ikke. Jeg
klarte ikke å bryte ham vekk fra sirenens tankekontroll
og måtte la ham dra tilbake til henne.
Så alt dette var forgjeves? Vi trengte deg her!
Og jeg trengte å redde kjæresten min.
-Ja, men vi hadde en plan. -Jeg hadde også en plan.
En plan om å bli gammel med Enzo og komme hjem til ham hver kveld.
En plan om å leve et liv som det du og Stefan lever nå.
Var det derfor du gikk din egen vei?
Fordi Stefan og jeg er lykkelige?
Nei, jeg er glad for at dere er lykkelige. Det er jeg.
Men når jeg ser alt du har, hjemmet ditt, kjæresten din, barna dine,
livet ditt, så føler jeg meg så alene at jeg vil dø.
Er det sånn du føler det?
Jeg hater meg selv for det, men ja.
Du er ikke alene, Bonnie.
Å, herregud.
Jeg er så lei for det.
Jeg burde ha tenkt på hvordan dette var for deg.
Jeg har vært en elendig venn.
Jeg vet at jeg har vært distrahert, men jeg er alltid her for deg.
Uansett hva som skjer i livet mitt
er jeg her for deg, uansett hva du trenger.
Om det så bare er å kjefte og skrike til meg.
Dette er ikke din feil.
Bortsett fra at jeg var så fanget i mitt eget drama
at jeg ikke innså hva dette gjør med deg.
Jeg lover at vi skal redde Enzo, sammen.
Og så skal vi tilbake til våre normale, ville,
gjensidig supre liv.
Din lykke er en del av min lykke.
Alltid.
Jeg skal fikse dette.
For oss.
Caroline?
Er alt bra med Sarah?
Hei. De ville velge pyjamas selv.
Jeg skulle akkurat til å se til dem.
Jeg kan gjøre det. Og jeg beklager at jeg er sen.
Det er et stort arkivsøk som pågår på jobben.
Jeg mente ikke å stjele kvelden din.
Det går bra. Jeg har det ikke travelt,
og arbeidet ditt er viktig.
Det får vi se på.
Alt jeg har så langt er en rekke vage forbindelser
mellom en journal fra 1790, min praktikants hemmelige tatovering,
og ubekreftede historier om helvete
som et sted som ikke bare tilbyr emosjonelt kaos,
men også urgamle mystiske runer. Visstnok.
-Du går ikke mye ut? -Det er en stund siden.
Men du vet hvor din praktikants hemmelige tatovering er.
-Bare på grunn av forskning. -Jeg dømmer ikke.
-Og nå ringer hun. -Klokka 8.00 i morgen?
Ja. Vi ses da.
Takk.
Hei. Du skylder meg en tjeneste.
Og ikke bare for maten jeg måtte kjøpe med mitt trange budsjett.
Er dette en kode for "sjef, jeg fant noe"?
Ja. En savnet gjenstand fra midtsommersdag, 1790.
Og koden min er bare for å skjule hvor vettskremt jeg er.
Vis meg den.
Denne greia som ble levert med beboeren i hvelvet?
Jeg tror den ble lagd i helvete.
Tilbake på jobb, ser jeg.
Gi oss litt ondskap.
Vi vil ikke falle etter på kvoten
etter vårt lille sidespor i dag.
Takk.
Jeg trenger bare en liten titt.
Du må la meg gå.
Du må det.
Hvis du skal dra,
så dra.
Jeg skal ikke se på.
Vit dette, elskede.
Jeg vil aldri slutte å kjempe.
Jeg vil våge meg ut på havet
og seile forbi sirenene for å dra tilbake til deg.
Hvorfor har jeg ikke sett henne før?
Jeg fulgte Bonnie hjem.
-Jeg ville ha blitt med. -Du trengte litt tid alene.
Vil du snakke om det?
Nei, ikke egentlig.
La meg omformulere.
Du må snakke om det.
Du kan ikke takle dette alene.
Det må jeg faktisk.
Siste Salvatore som er igjen.
Hver slektning jeg har hatt, og kjent...
Etter i dag er de alle borte.
-Stefan... -Jeg vet hva du skal si.
Det er ikke min feil at Sarah døde. Men det var det.
Jeg er en del av årsaken til at alle Salvatorene er døde.
Enten utsatte jeg dem for fare, eller så drepte jeg dem selv.
Jeg skulle bare si at...
Damon er ikke borte.
Jo, det er han.
Jeg så det skje.
Han tilhører sirenen nå.
Du kan ikke gi opp håpet.
Det skal jeg ikke.
Hei,
jeg vil vise deg noe.
Kom igjen.
Det ble levert mens vi var borte.
Jentenes senger kommer i morgen.
Jeg skal slå ned denne veggen så de kan være side om side.
Du gjør dette til et rom for barna mine?
Ja, de vil jo kanskje komme på besøk en gang.
-Er det greit? -Selvfølgelig er det greit.
Jeg bare forventet det ikke.
Vel, hvorfor ikke?
Du er familien min nå.
Bra.
-Hei, ta en titt. Den er antikk. -Ja vel?
Den er nydelig. Jentene vil elske den!
Den er til deg.
Jeg håpet du ville gå med den.
Gå med den? Som en vennskapsring, eller...
-Må jeg si det? -Ja, det må du nok.
Caroline Elizabeth Forbes,
vil du gjøre meg den ære
å bære denne forlovelsesringen
som et,
et tegn på min kjærlighet?
Ok, for mange ord, bare kom til poenget.
Jeg vil at du
skal gifte deg med meg.
Vil du det?
Ja. du det?