Az előző részekben:
Megbocsáss, de nem akarom, hogy minden ismét a régi legyen.
Van két kislányom, akiket egyszerűen imádok, és egy menyasszonyom,
akivel nagyon boldog vagyok.
- El sem búcsúztál volna? - Írtam neked levelet.
Nem tetszik, hogy önmagadat választottad.
És nagyon nem tetszik, hogy többé nem láthattak.
Bonnie álnéven él egy pszichiátrián Asheville-ben.
Van egy kripta a Fegyvertár pincéjében.
- Mi van a kriptában? - Valami, amit nem engedhetnek ki.
Tudnom kell, hogy visszafordítható-e a tabletták hatása.
Nem fordítható vissza.
Tudod, ez borzasztó nagy kár lenne, ha az illető boszorkány,
mondjuk Bonnie Bennett,
mert úgy szó szerint halálra ítélnéd azt a szegény lányt.
- Azt gondoltam, megvédelek. - Meg fogok halni?
Nem hagyom, hogy meghalj, Bonnie Bennett!
Bonnie! Én csak...
- Ezt miért csinálod? - Alex parancsba adta, hogy vigyenek be.
Nem engedem.
Köszönöm!
Majd megköszönöd, ha már vége.
Elég jól vagy az utazáshoz?
Mert amint elmúlik a tabletta hatása,
Alex ismét megtalálhat.
Jól vagyok.
Nem is érzem magam betegnek.
Ezt egyáltalán nem értem.
Kedvesem, gyere ide!
Nem hiszem el, hogy így végezhettem.
Nem fogod.
Ez csupán...
balszerencsés események sorozata
a megváltás előtt.
Esküszöm neked!
Muszáj lesz kinyitnom az ajtót?
Segíteni akar.
És hogy őszinte legyek, most jól jönne.
Remek!
- Van egy ötletem! - Nem! Ne szólj hozzám,
Enzóhoz beszélj!
Ha rájöttél, hogy akadályozhatod meg
a halálomat, örömmel hallja,
de én egy szót sem akarok hallani a szádból nekem címezve.
Mert nincs jogod a figyelmemre,
mióta szó nélkül itt hagytál volna.
Te vezetsz.
Ő utánunk jöhet.
Szia!
Nézd, bármi baj van ma, nem érek rá újabb mentőakcióra.
Nem, nem is kell. Nincs sebem, nem menekülök.
Különben is kösz, hogy segítettél.
Nem volt választásom, de szívesen.
Egyébként abban reménykedtem, hogy beszélhetek Caroline-nal.
Most nincs itthon.
Megengeded?
Persze, kerülj csak beljebb!
Köszönöm!
Tudod, nem valószínű, hogy végigcsinálhatjuk
egyetlen szó elhangzása nélkül.
Felőlem nyugodtan dumálhat,
csak egyetlen szavát se címezze hozzám!
Azt hittem, a haragom már túlléptünk.
Így volt. Nagylelkűen nem haragudtunk,
mert elfeledkeztünk Damonről és az önző,
narcisztikus lényéről, de amikor valaki,
akit leírtunk, pofátlan módon felbukkan az ajtóban
virággal, és nem is a kedvenc virágommal...
Megjegyzem, nem a kedvenc virágommal,
akkor visszatér a harag. Eláraszt a düh. Elárasztott.
Hát ez igazán pazar!
Itt biztonságban leszünk.
Évek óta rejtegetem ezt a házat.
Magányos, lepukkant, akár egy cella. Már vágom, miért bírod.
Tudod mit?
Ő nyugodtan visszamehet a pinceszagú házába,
ami jó messze van.
Hogy lemaradjak erről a bűnbarlangról? Nem.
Hú, de kafa!
Nagy lépés összekötözni valakivel.
Jól van, vágjunk bele!
Hol rejtegeted a harcias kis vadásznőt?
A pincében. Csak kövess!
Motus.
Várj, hé, hé! Nem nagy fogoly, Bonnie!
Vigyáznék rád.
Tényleg? Érdekesen intézed.
Egy elzárt házban varázsellenes nyugtatókkal?
Hogy ne találhasson rád a Fegyvertár!
Érted?
Nézd, nem tudom, mire kellenél nekik,
de keresnek. Úgy tapasztaltam,
ha fortélyosan kutatnak valakit,
azt aljas célból teszik.
Úgy tudtam, nekik dolgozol.
Én csupán önmagamhoz vagyok hű.
Így jóval egyszerűbb.
Azt kéne kiderítenünk, miért vagy fontos Alexnek.
A védelemért cserébe,
valamint szállásért és ellátásért
kutatást végzel nekem, diáklány!
Olvasgasd ezeket és derítsd ki,
miért akar oly elszántan megszerezni!
Enzo nem tud olvasni?
Amíg távol vagyok, igyekszem őrizni a látszatot.
Ha minden nap beveszed ezt,
- biztonságban leszel a keresőbűbáj elől. - Különben?
Alex kényelmes kis cellája vár rád.
Miért segítesz?
Talán jobban kellesz élve, mint holtan.
Talán csak érdekelnének a Fegyvertár tervei.
Vagy mindössze egy kis jóindulattal lennék feléd,
amihez nem szoktál hozzá.
Jól van.
Tegyük fel, elfogadom a védelmet. Egyelőre.
De ha itt maradok,
én fektetem le a szabályokat.
Nem is vártam kevesebbet.
Ennek meg mi baja?
Az agya tele van víziókkal.
Még mindig fennáll a kapcsolat
közte és a kőből kiszabadult vámpírok között.
- Ettől lett kissé bolond. - Itt vagyok.
Nem kell harmadik személyben emlegetnetek.
Jól van, rendben, zsémbeske!
Szeretnénk alkut kötni.
Már megmondtam Enzónak, hogy nem segíthetek Bonnie-n.
Igen. Csakhogy Enzo elfogadja a nemleges választ.
Én ellenben makacs vagyok. Akaratos, parancsolgató.
Általában megkapom, amit akarok. Hadd kérdezzem meg,
mit szólnál egy kis segítséghez a foglyok összesöprésében?
- Egy kivégzőosztaghoz. - Hallgatlak.
Öreg barátommal, Enzóval szívesen
kipipálnánk a lista szereplőit
egy icike-picike szívességért cserébe.
- És mondd, mi lenne az? - Lényegében meg kéne halnod.
Én nem így képzelek el egy szívességet.
Enzo! Mondd el neki, miért járna jól az üzlettel.
- Ez immár az utolsó halandó életed. - Én is tudom.
Mi csupán szeretnénk fogni ezt a sámáni életet, és átadni Bonnie-nak.
Attól meggyógyulna.
- És mi van, ha tévedtek? - Bonnie szerint menni fog,
és elég jártas a témában.
Ha átadom az utolsó Örökkönélőt, meghalok.
Igen, vagy megölöm az Örökkönélőt, és akkor is meghalsz.
Így legalább irgalmas szamaritánus lehetsz.
Azt gondolod, ez a jó marketing duma?
Ne is törődj vele! Ő a rossz zsaru, én vagyok a jó.
- Elmondom, mit ajánlok. - Csak tessék!
Vámpírokat üldöztél minden egyes napján a nyolc életednek.
Minden napján.
Két renegát eretneknek
volt képe felrobbantani a követ,
és most egy rakás foglyod elszelelt.
Hátralévő napjaidon kénytelen leszel
őket hajszolni a világ végéig is,
míg túl öreg és gyenge nem leszel. Gondolj bele,
valószínűleg meghalsz, mielőtt elérhetnéd a célt,
mint a sors feladatul tűzött ki számodra.
Vagy hagyhatod, hogy elvégezzük a piszkos munkát,
és meghalhatsz lelki nyugalommal,
békében, mosollyal az arcodon.
- Bizonyítsátok! - Ugyan mit?
Bizonyítsátok, hogy végezhettek a listán lévőkkel.
Tüntessétek el őket a fejemből.
Ha tisztább az agyam, megfontolom az ajánlatot.
Nagyszerű! Add a listát!
Azta! Nem tudnál
a pszichikai kötés segítségével megidézni
egy Google térképet?
A Bonnie-t megbetegítő tabletták hatása
48 órán belül elmúlik,
és a Fegyvertár elindul érte.
Már ha az elvonás nem gyorsítja fel a betegséget.
Azok a vámpírok bárhol lehetnek.
Jobb, ha hozzáláttok.
- Szia! - Szia! Nézd,
milyen gyorsan nőnek a lányok.
Sütőtökjelmezbe dugott futball-labdák.
Mit nézegetsz?
A Fegyvertár alagsorának alaprajza.
- Jártál már ott? - Nem.
Tudomásom szerint régóta le van zárva.
Vajon mi lehet ott?
A Fegyvertár gyűjtöget. Minden múzeum
a pincében tartja a legjavát.
- Mi lenne a legjava? - Nem tudom. Különleges,
egyedi dolgok. A gyűjtemény koronája.
A koronája?
Aha. Hiszen ezért akarták Elenát is.
- Egy hasonmást. - És Rayna Cruzt.
Egy sámáni vadásznőt több élettel.
- És engem. - A tehetségtelen gitárost.
Még nem égetted el ezt az átkozott levelet?
Mindennap szeretném, de úgy döntök, nem teszem.
Engem is cserben hagyott. Damon.
A legjobb cimborám, akivel öt éven át együtt raboskodtunk
az Augustine-ek cellájában.
Biztattuk egymást.
Majd egy nap ahelyett, hogy végrehajtottuk volna
a közösen kieszelt menekülési tervet, otthagyott.
Tehát...
elhiheted nekem, hogy ismerős számomra a csalódás.
És megspórolnám neked az ötven éven át tartó tépelődést.
Nem veled van a gond, veled. Damon ilyen.
Kérlek, ne is vesztegesd az idődet arra,
hogy magadban keresed a hibát.
Mert egy ilyen lány, aki csupa tűz és szenvedély
és hűséges,
jobbat érdemel. Sokkal jobb barátot.
Care és a lányok sietve távoztak.
Elbújtak, amíg a Rayna-ügy meg nem oldódik.
Ne szabadkozz! Szép a ház.
Köszönöm. Roppant hasznos,
ha a barátnőd meg tudja bűvölni a belsőépítészünket
és a lakástulajdonosok szövetségét.
Azt gondoltam, kiszálltatok.
- Hogy érted? - A természetfeletti világból.
Így van,
de volt már dolgod a lakástulajdonosok szövetségével?
Nem, nem. Nem mondhatnám.
Figyelj csak, megkínálnálak,
de jó ideje nem vásároltam.
Ha nem szeretnél dzsúszt meg babapiskótát,
akkor üljünk be valahová!
Rám férne valami erősebb.
Földi irányítás Rayna Cruznak.
Mi a küldetésünk?
Induljatok először Texas felé,
ahol a pokolkő megsemmisült.
Képzeljétek a robbanás középpontjának!
A vámpírlelkek mindenfelé szétszéledtek,
számos helyen értek földet.
Látom is, hová mennek.
Hogy kikkel végeznek. Látom, amit ők látnak.
A következő célpontotok Richmondban van.
Egy világos, tiszta szobában.
Ó, hogyne! Így már pontosan vágom.
Kérlek, mondd, hogy több nyomot is adhatsz!
Többet látok, amint megjelennek,
és tudom, ebből nehéz kiindulni,
de remélem, csak feltaláljátok magatokat,
és bizonyítjátok a hatékonyságotokat.
Azta! Hallottátok ezt?
Bocsánat, csak valahogy nehezen tudom
megszokni ezt az új,
együttműködő csapatfőnök-változatodat.
Mindig gyűlöltél minket.
Igaz, de kimerültem. Érted?
Több életnyi fáradtság kínoz.
Felfogtátok, hogy több mint száz év során
egyetlen szabad napom sem volt?
Egy napra vágyom
vámpírok nélkül.
Egyetlen szabadnapra,
amikor élvezhetem a napsütést, ehetek egy sajtburgert,
nézhetem az óceánt.
Végre apróbb örömöknek élhetek.
És azután aludnék.
Tudod, mit? Foglalkozzunk inkább a mi kis problémánkkal!
Szóval hová is menjünk?
Rengeteg fogat látok.
Remélem, ennek nem megy híre.
Már így is félnek a fogorvosoktól.
- A szíve nem a vádlijában van, Bonnie! - Hallgass! Túl nagyot rúg vissza.
Most!
Na! Nem is volt olyan nehéz.
- Mi az? - Szilveszter van.
Pattanj, vacsorázunk.
Ó, az isten szerelmére!
Öltözz át, unom ezt a rémes melegítőt.
Miért zavar a melegítőm?
Javaslom, öltözzünk ki
az ünnepekre.
Ezzel kell beérned.
Gondoltam, ennyit megérdemelsz.
Ha egy éve azt mondtad volna,
hogy az idén együtt szilveszterezzünk,
biztosan bolondnak nevezlek.
Sokkal rosszabb jelzőkkel is illettél.
Gondolkodtam a kuzinodon.
Vagy hogy is nevezed? Alexen?
Azt mondtad, sosem beszél a testvéreiről.
De a húga a naplójában azt írta, szeretik egymást.
Mi egyebet írt még Virginia?
Kissé zavartnak tűnik.
Gyűlöl mindent, amit a családotok képvisel.
Ő legalább tudja, hogy mi az.
Én még most sem jöttem rá.
Miért érdekel?
Magadra hagytak.
Bedugtak egy dologházba.
Neked két szülőd van.
Ó, bocsánat, csak volt.
Az apád meghalt.
De nekem egy sincs.
Csak a kíváncsiság tart vissza attól,
hogy gyűlöljem őket, amiért magamra hagytak.
- Mi az? - Semmi.
- Mondd! - Semmi, csak most ennyi idő után
azt hiszem, kezdelek végre megérteni.
Megkaphatom ezt a táncot?
Tényleg?
Miért is ne?
Amikor a naplót olvastam...
Mára elég a kutatásból.
Nincs más, ami lefoglalhatna.
Tényleg?
- Nincs? - Nem egészen.
Ott van a gitározás.
Ami egyre jobban megy.
És a tűzrakás.
- Már csaknem szakértő vagy. - És most ez.
A vénemberes tánc.
Valóban? Nesze!
Bár csodálatos volt az este, most sajnos mennem kell.
Hiszen még éjfél sincs.
Már így is soká maradtam.
Ha nem jelenek meg, Alex gyanút fog.
Igazad van.
Kettős ügynöknek lenni egész napos meló lehet.
Boldog új évet!
Elkészült!
Nem akarod felvenni?
Damon nálam kicsit büntiben van.
Tényleg? Annyit bajlódott,
hogy kiűzze a pszichopatát a testedből.
Része volt abban, hogy ez a pszichopata
belém költözött.
És az elmúlt napok sajnos fájdalmasan felidézték
kapcsolatunk bonyolult természetét.
Halljam, Stefan! Mi történt?
Három éve azt mondtad Caroline-nak,
hogy érte jössz, amint biztonságos.
Raynát bezárták, de te nem jöttél el.
Hát ez nem pontosan így történt.
Márpedig Caroline így élte meg.
Ennél többről volt szó.
Nem kellett volna beavatnod?
Nem, akkor nem.
De most készen állsz rá.
Ugye? Ezért jöttél.
Még egy képeslapot sem küldtél.
Ő új életet teremtett magának.
Hamarosan összeházasodunk, és erre beugrasz,
hogy elmeséld a te verziódat.
Meghoztam egy döntést akkoriban,
és úgy vélem, jogában áll tisztában lenni az indokaimmal.
Ó, ez igazán rendes tőled, Stefan! Tényleg.
Mivel szerintem jogában állt volna tudni az indokokat,
mielőtt eltűntél volna,
és összetörted a szívét.
Felvennéd azt a nyomorult telefont?
- Mi van? - Merre vagy?
Épp összeraknám az összetört
életem darabjait, de valami azt súgja,
hogy te nem fogod hagyni.
Kapsz érte két piros pontot.
Erősítés kéne.
Nincs véletlenül a közeledben egy arzenál?
Meglehet. Miért?
Hosszú lenne. Köze van Raynához
és néhány undok Főnixkő-vámpírhoz,
és megmentenék valakit, aki utál.
Pontosan? Széles a választék.
Bonnie nagy bajban van.
És tudom, nem tartozol semmivel, de segíthetnél.
Ric-kel vagyok. Csak mondd, mit tehetünk!
Hé!
"Fore!"
A Bonnie, Clyde és Clyde trió
kezd egyre összehangoltabbá válni.
A te képedet képzelem célpontnak.
Már kerestelek, kuzin!
Hízelgő.
Nem nehéz megtalálni.
Pláne, hogy vámpírtetemeket hagysz magad után szerte délnyugaton.
Mielőtt még ártanál nekem, a csapatom tudja, hol vagyok.
Egy üzenet tőlem, és megrohamozzák az épületet.
Valahogy kétlem, hogy ezt szeretnéd.
Számomra édes mindegy, egyedül vagyok.
Mit csinálsz?
Természetesen széket vennék.
Nem rejtegetheted előlem örökké.
Nem befolyásolom Bonnie tetteit.
Az ő ötlete volt álnéven bejelentkezni
a pszichiátriára?
Történt egy incidens tegnap a húgom kórházában.
Értesítettek a részletekről.
Virginia mindig hajlamos volt az erőszakra.
Ezért kellett bevitetnem.
Miután megölte Lucy Bennettet.
- Nem is tudtad? - Honnan a csudából tudtam volna?
Négy éve Virginia kényszerítette Lucyt, hogy mágiával
zárja le a kriptát.
Csak az a gond, hogy a másik húgom, Yvette
még odabent tartózkodott.
Ki kell hoznom onnan.
Bonnie segíthetne benne.
Kérlek, ne vedd érzéketlenségnek,
de hacsak nincs a kriptának egy jól felszerelt konyhája,
félek, hogy a húgod azóta már éhen halt.
Tévedsz.
Valami életben tartja odabent.
Hallom a hangját, segítségért kiált.
Az én hibámból kell szenvednie.
Tudom, számodra ismerős a bűntudat.
Bizonyára nem diskurálni jöttél az érzéseinkről.
Te is rémes helyzetben vagy.
Szeretsz egy lányt, akinek talán nincs sok ideje hátra.
Nekem arra kellene, hogy elvégezzen egy varázslatot,
hogy ismét együtt legyen a családom.
Úgy érzem, megoldhatnánk egymás problémáját.
Hozd el nekem Bonnie Bennettet,
és megteszek minden tőlem telhetőt, hogy megmentsem.
Enzo nagyfiú. Tud vigyázni magára.
Nem állok szóba veled.
Figyelj, Bonnie! Ha Alex meglátott volna,
hívja a taktikai egységét,
és hiába törtük magunkat. Le kellett lépnünk.
Fáradt vagyok, Damon, nem érzem jól magam,
és aggódom Enzóért. Jobb, ha most békén hagysz, vili?
Kérlek, mondd, hogy jól vagy!
Engem ne félts, kedves!
Alex kuzinom csak cseverészni akart, azután elengedett.
- Na, ez egy csöppet sem gyanús. - Egyetértek.
- Még mindig engem keres? - Hát persze,
hadovált valamit arról a kriptáról,
és hogy össze kéne fognunk.
Bevallom, kezdem úgy érezni, hogy őszinte.
És én még azt hittem, hogy a mostani fiúd
okosabb az előzőnél.
- Nyugi, nem bízunk Alexben. - Nem, egy percig sem.
De már közel jár.
Miután beküzdöttem magam egy kocsiba, találkozunk,
és folytatjuk Rayna listáját.
Hahó, ott vagytok még?
Igen. Van egy kis gond.
Abból, amit a betegségről tudsz,
mennyi időm van még, miután megjelent az első seb?
Egy hét, talán annyi sem.
Csak két kutya vonyított a ricsajra.
Szellemes vagy, mint mindig.
- Sokáig elmaradtál. - Igen, lefoglalt a munka.
Többet utaztattak, mint reméltem.
Bízom benne, hogy nem csak a gitárra fordítottál időt.
Hát, a kandallóban a tűz pompásan ég.
És találtam valamit Virginia naplójában.
- Tényleg? - Ismerte a rokonomat, Lucy Bennettet.
Itt egy számla egy pszichiátriai intézettől
az észak-karolinai Asheville-ből.
Virginiát három éve beutalták oda.
Talán tudja, miért olyan fontos Alexnek
a Bennett-vérvonal.
Le a kalappal előtted!
Új év, új Bonnie.
Egy újabb hangszernek a mestere.
- Nem? - Hadd mutassam meg!
- Jól csináltam. - Nem igazán. Add ide!
Ez az. Csak lazítsd el az ujjaidat!
Ez az.
Mehet.
Most vissza az első akkordhoz.
Igen, így már jobb.
Ez az.
Hé, te akartál elszabadulni a házból.
Vicces vagy.
Biztosíthatlak, hogy ez randinak minősül.
- Igen? - Mondj valamit!
Bármiről, bármit.
Verd ki ezt a képet a fejemből!
Fák, ég, verbénagránátok.
Máris jobb. Köszönöm!
Hogy van Bonnie?
Nem olyan jól, mint ahogy mutatja.
Ric hogy állja a sarat?
A táborhelyet vizsgálja,
hogy fedőtüzet fektessen le. Egy szót sem értek belőle, de ezt mondta.
Tehát jól mulat.
Legfeljebb csak elvisel, mert Bonnie-ért tesszük.
És ha Ric így érez irántam,
képzeld, mit kapnék Caroline-tól.
Ne aggódj, minden megoldódik.
Tessék! Itt vagyok példának Bonbonnal.
Egyre jobban elvagyunk.
Azta! Rohanunk,
mert Rayna megtalálta egy újabb szökevényét.
Indulnunk kell.
Na intézzük el!
Lorenzo, ne!
- Jó barát vagyok. - Sajnálom, nem ismerlek.
Nem csoda, hogy nem ismersz fel ebben a testben.
Én vagyok az, Beau.
Beau, az eretnek? Még ilyet, kicsi a világ!
Hát, akkor üdv ismét! És ég veled!
- Ne öld meg! - Szerepel a listánkon, Bonnie!
- Nem nyitok vitát. - Segített megmenteni Caroline-t
és a kicsiket. Nem engedem, hogy végezz vele.
Ugyan már! Ez komoly?
Na, várjunk! Sétálj egyet,
igyál egy szójatejes koffeinmentes...
Még most sem tudod, mit szeretek.
És mire visszatérsz,
a kutyust már el is temettük a kertben.
- Annyira jellemző rád. - Ugyan mi? Az állatos analógia?
Vagy hogy nem kérek engedélyt arra, amit muszáj megtenni.
És ha a vérző szívű Bonnie nem akarja kinyírni a következőt?
Ez már vádaskodásnak hangzik.
Tudod, hogyha a Beau életben marad, megszegtük volna az alkut.
Még szerencse, hogy intézkedtél.
Ez a dolgom. Intézkedek dolgokról, emberekről,
nem adok nekik gyilkos bogyókat, hogy a hülyeségem miatt
még nagyobb veszélybe kerüljenek.
Nem. Te csak befekszel egy koporsóba,
és reménykedsz, hogyha felébredsz, rendet tettek utánad.
Az én saram tévedés.
A tiéd egy döntés.
Így döntöttem, hogy megkíméljem a barátaimat.
Ha bármi baja esne Bonnie-nak,
azért téged tartalak felelősnek.
Levadászlak majd, és kitépem a szívedet a mellkasodból.
Damon!
Ő tehet erről az egészről.
Komolyan így gondolod? Más tényező nem jut az eszedbe?
Hallani akarod, hogy hibáztam?
Na, jó, rendben.
Nagyot hibáztam,
nem kellett volna feladnom, nem lett volna szabad elfutnom.
De megtetted.
És már feldolgoztam.
- Mégis magaddal hurcolod a levelemet. - Igen,
megtartottam.
Emlékeztet rá, hogy egyesekben nem bízhatunk.
Látom, nem tanultál a leckéből. A jó Enzo...
Enzo kitartott mellettem!
Minden egyes nap
rejtegetett, védelmezett.
- Megmérgezett! - Majd talál megoldást!
- És ha nem sikerül? - Akkor meghalok!
De legalább akkor is mellettem lesz.
Értsd meg, hogy szeretem!
És tudom,
hogy történjék bármi, ő nem hagyna cserben.
Ez a része nem hiányzik.
Értem, de ezzel segítesz Bonnie-nak.
Nem is volt vészes, ugye?
- Ne! - Mit ne?
Ne akard összehozni a bandát!
Igen, mindenki a fedélzeten van,
de attól még nem leszünk barátok,
és nem nyered vissza a helyed Caroline életében.
Hát, azt hiszem,
erről neki magának kell döntenie.
Tudod, csak az idődet vesztegeted.
Hadd meséljek neked valamit!
Miután elköltöztünk, belépett egy könyvklubba.
Egész jó ötletnek tűnt.
Először hetente egyszer volt,
majd hetente kétszer,
majd egyre később jött haza rendszeresen.
Egyik éjszaka követtem.
- Kedves tőled. - A lényeg az,
hogy nem járt könyvklubba.
Csak leparkolt a kocsijával
a folyónál, hogy kisírja magát, egyedül.
Majd pedig történt valami.
Nem keresett kifogásokat arra, hogy távol legyen.
És a lányokkal többé már nem csupán vigasz voltunk,
hanem mi lettünk az élete.
- Mindezt megértem. - Nem.
Nem érted, Stefan!
Nem kíváncsi rád.
Hidd el!
Ugye elég jól ismered?
Most már bárkinél jobban.
Ki alszik a másik hálószobában?
Hogy mondod?
Jártam a házatokban. Láttam az ikrek gyerekszobáját,
és a két külön hálószobát is.
Aztán megláttam, hogy az anyakönyvvezetőhöz mentek,
ami nem vall Caroline Forbes-ra.
Mondd csak,
miután pénteken visszajöttök a városházáról,
akkor alszik majd először az ágyadban?
Ahhoz semmi közöd.
Papíron remekül fest a kapcsolatotok,
de valójában hazugság.
Tudom, hogy nem szeret.
De az életünk nem hazugság.
Én legalább méltó lehetek hozzá, Stefan!
Neked ez nem ment.
Nem akarok nyafogni,
de ezek rosszabbak, mint ránézésre tűnnek.
Már nem sokáig játszhatok.
Ó, milyen kár, kedves!
Igazán rád férne a gyakorlás.
Játssz csak! Játssz!
Na, most lesel.
Nem ér! Csukott szemmel!
Lenyűgöző!
Megint leselkedsz.
Látom, hogy a gitárt nézegeted.
Ne is törődjetek velem! Kihúzom
a következő nevet a melógömbből.
Ric!
Ugye szórakozol velem?
Hidd el, nem így képzeltem el ezt az egészet!
Tényleg? Azt gondoltad, beállítasz,
és varázsütésre...
Caroline!
Szia! Most jöttünk meg.
Anyuci! Olvass nekünk mesét!
Jó egy perc, kicsikém!
Szívesen intézem, ha beszélgetnétek.
Nem, hagyd csak!
Jó, hogy itthon vagy.
Mi a baj?
Rayna azt kérte, bizonyítsunk,
mielőtt belemenne az alkuba.
Na, a jó hír az, hogy végre igent mondott.
A nem olyan jó hír meg az,