Viděli jste...
Damone, bez urážky, ale já se nechci vrátit tam, kde jsme skončili.
Mám dvě holčičky, které absolutně zbožňuju,
a snoubenku, proto jsem rád, že jsem naživu.
-Ani by ses nerozloučil. -Napsal jsem ti dopis.
Vadí mi, že ti jde jen o sebe.
A vadí mi, že už tě nikdy neuvidím.
Bonnie je v utajení v psychiatrické léčebně v Ashevillu.
Ve sklepě Zbrojnice je trezor.
-Co je v tom trezoru? -Něco, co se nesmí dostat ven.
Potřebuju vědět, jestli je možné zvrátit efekt těch pilulek.
Účinek mojí krve nejde zvrátit.
Víš, co by byla hrozná škoda? Kdyby ta osoba byla čarodějka.
Třeba Bonnie Bennettová.
Protože to by znamenalo, že jsi svou milovanou odsoudil na smrt.
-Myslel jsem, že tě chráním. -Umřu?
Nenechám tě umřít, Bonnie Bennettová.
Bonnie... já...
-Co se děje? -Alex nařídila, aby tě přivedli.
To jim nedovolím.
Děkuju.
Poděkuj mi, až bude po všem, lásko.
Cítíš se na cestu dost silná?
Jakmile ty prášky přestanou účinkovat,
Alex tě bude moct vystopovat.
Je mi dobře.
Vůbec si nepřipadám nemocně.
Vůbec ničemu nerozumím.
Lásko. Pojď ke mně.
Nemůžu uvěřit, že se to děje.
Neděje.
Tohle je jen...
řada nešťastných příhod
vedoucích k tvé vrcholné spáse.
Přísahám.
Musím ty dveře otevírat?
Chce pomoct.
A upřímně, hodilo by se nám to.
Super.
-Mám nápad. -Ne! Na mě mluvit nebudeš.
Budeš mluvit se Enzem.
Jestli máš nápady, jak mě udržet naživu,
určitě si to rád poslechne.
Ale nechci slyšet jediné, slovo, které chceš říct mně.
Na to jsi ztratil nárok, když ses rozhodl odejít,
aniž by ses rozloučil.
Řídíš.
On může jet za námi.
Čau.
Je jedno, co se pokazilo, ale dneska si žádné eskapády nemůžu dovolit.
Ne, žádné eskapády, žádná jizva, žádný úprk před Raynou.
Děkuju ti, že jsi mi s tím pomohl.
Ne že bych měl na výběr, ale nemáš zač.
No, vlastně jsem doufal, že bych mohl mluvit s Caroline.
Zrovna teď tady není.
Myslíš, že bych mohl...?
-Jo. -Jo, jasně. Pojď dál.
Díky.
Víš, pravděpodobnost, že během téhle akce
nepadne jediné slovo...
Může padnout spousta slovo.
Jenom nechci, aby padala od něj.
Já myslel, že to fázi vzteku už máme za sebou.
Taky že jo. Blaženě jsme se nevztekali,
protože jsme se blaženě dostali z dosahu Damona, jeho sobectví
a narcisismu. Ale když má někdo,
koho jsi vymazal z paměti, tu drzost přijít,
s kytkami, které ani nejsou tvoje oblíbené...
které mimochodem ani nejsou tvé oblíbené,
vztek se vrátí, vztek tě zaplatí. Jsem zaplavená.
Tak, tohle je... malebné.
Pár hodin tady budeme v bezpečí.
Tohle místo se mi dařilo tajit celé roky.
Osamělé, stísněné, jako cela. Chápu, proč se ti to líbí.
Víš, co?
Klidně se může vrátit do toho svého zatuchlého
sídla daleko odsud.
A nechat si ujít šanci vidět tohle doupěti neřesti? Ne.
Super.
Je to velký krok, nastěhovat se k někomu.
Tak jo, pojďme na to.
Kdepak schováváš tu otravnou lovkyni?
V krytu. Pojď za mnou.
Hej! Nejsi vězeň, Bonnie.
Snažím se tě ochránit.
Fakt zvláštním způsobem!
Odlehlá chata? Sedativa potlačující magii?
Jo, abych tě ochránil před Zbrojnicí.
Dobře?
Hele, nevím, proč tě chtějí,
ale chtějí tě a podle mých zkušeností,
když chtějí něco získat pofidérně,
je to z pofidérních důvodů.
Já myslela, že pro ně děláš.
Ne, zodpovídám se jenom sobě.
Je to tak jednodušší.
Mělo by tě zajímat, proč jsi pro Alex důležitá.
Výměnou za ochranu,
za bezplatný pokoj a tabuli,
pro mě uděláš výzkum, vysokoškolačko.
Prober se tím a zjisti,
proč tě Zbrojnice tak touží polapit.
Enzo neumí číst?
Až budu pryč a budu se hlásit u nich,
vezmeš si každý den jeden prášek a budeš v bezpečí.
-Ukrytá před vyhledávacím kouzlem. -A když to neudělám?
Alex pro tebe má určitě připravenou útulnou celu.
Proč to děláš?
Možná jsem rád, že jsi živá a ne mrtvá.
Možná jsem zvědavý, jaké plány má Zbrojnice.
Nebo ti možná předvádím trochu slušnosti.
Vidím, že na to nejsi zvyklá.
Dobře.
Řekněme, že tvou nabídku na ochranu přijmu. Prozatím.
Pokud tady zůstanu...
pravidla budu určovat já.
Nic jiného jsem ani nečekal.
Co to s ní sakra je?
Má hlavu plnou vizí.
Pořád je magicky spojená se všemi upíry,
kteří utekli z Fénixova kamene.
-Je z toho trošku na hlavu. -Jsem přímo před vámi
Nemusíte o mně mluvit ve třetí osobě.
Dobře, dobře, pošuku.
Chceme s tebou uzavřít dohodu.
Enzovi jsem řekla, že nevím, jak vaší kamarádce pomoct.
Ano, ale Enzo je ten typ, co pro něj ne není odpovědí.
Já jsem zase tvrdohlavý, umíněný a panovačný.
Většinou dostanu, co chci. Takže se tě na něco zeptám.
Co kdyby ti někdo trochu pomohl odstranit ty uprchlé vězně?
-Třeba nějaké komando? -Poslouchám.
Já a můj kámoš Enzo rádi zlikvidujeme
všechny z tvého seznamu
výměnou za drobounkou laskavost.
-A co by to tak mohlo být? -V podstatě... chceme, abys umřela.
To není moje definice "laskavosti".
Enzo, řekni dámě, proč je to tak úžasný obchod.
-Máš svůj poslední smrtelný život. -To dobře vím.
Chtěli bychom, abys ten svůj šamanský život přenesla do Bonnie.
Myslíme si, že ji to vyléčí.
-Co když se pletete? -Bonnie si myslí, že to půjde.
V těchhle věcech se dobře vyzná.
Pokud se vzdám spojení s Věčným, tak zemřu.
Jo, ale když to neuděláš, zabiju toho Věčného a ty stejně umřeš.
Díky tomu budeš aspoň úžasná Samaritánka.
To mě má přesvědčit?
Ignoruj ho. On je zlý polda, já jsem hodný polda.
-Já ti nabídnu tohle. -Fajn.
Pronásleduješ upíry každý den svých osmi životů.
Každý den.
Pár heretiků zničí Fénixův kámen
a teď je banda jeho vězňů
zase někde v prachu.
Takže do konce svých zbývajících dnů
budeš muset honit ty upíry všude po světě,
dokud nebudeš příliš stará a příliš slabá
a nejspíš umřeš předtím, než dokončíš úkol,
který ti přikázal osud.
Nebo nás pár dní necháš dělat za sebe tvou práci
a můžeš umřít s klidnou duší,
smířená a s úsměvem na tváři.
-Dokaž to. -Co mám dokázat?
Dokaž mi, že zabijete ty na mém seznamu.
Vymaž mi je z hlavy.
Až budu moct lépe uvažovat, zvážím tvoji nabídku.
Super. Dej mi ten seznam.
Nemohla jsi
využít toho psychického spojení
a vyčarovat třeba Google mapu?
Podle mě ty prášky, co jsi dal Bonnie,
přestanou fungovat během 48 hodin,
a pak po ní půjde Zbrojnice.
Pokud absťák nezhorší její nemoc.
A ti upíři můžou být kdekoliv.
Radši byste měli začít.
-Ahoj. -Ahoj. Podívej.
Holky rostou hrozně rychle.
Vypadají jako kopačáky v kostýmech dýní.
Co to tam máš?
Plány podzemních prostorů Zbrojnice.
-Byl jsi tam dole někdy? -Vlastně ne.
Alex říkala, že je to všechno zapečetěné.
Zajímalo by mě, co tam dole je.
Zbrojnice sbírá věci, že? Každé muzeum má archív,
kam dávají ty hodně dobré věci.
-Jaké dobré věci myslíš? -Nevím. Unikátní věci.
Jedinečné věci. Výjimečné věci do sbírky.
Výjimečnosti?
Možná proto chtěli Elenu.
-Dvojnici. -A Raynu Cruzovou.
Šamanskou lovkyni s několika životy.
-A mě. -Příšernou hráčku na kytaru.
Ty jsi ten pitomý dopis pořád nespálila?
Chci to každý den a pak se rozhodnu, že to neudělám.
Víš, opustil i mě. Damon.
Byli jsme nejlepší kámoši, 5 let v celách Augustinu,
kámoš jeden pro druhého.
Dávali jsme si naději.
A pak jednoho dne, než abychom provedli plán útěku,
který jsme spolu vymysleli, mě nechal umřít v hořící cele.
Takže...
Věř mi, když ti říkám, že vím, jak se cítíš.
A ušetři si těch 50 let duševního utrpení.
Není to tebou, je to jím. Damon je už takový.
Takže nemrhej svým časem tím,
že budeš přemítat, jestli za to nemůžeš ty.
Někdo jako ty... s tím svým ohněm a vášní a...
oddaností...
si zaslouží mnohem víc.
Care a holky odjely ve spěchu.
Snaží se nepřitahovat pozornost, než se vyřeší to s Raynou.
Ne, ne... Je to tu hezké.
Jo, díky. Žasl bys, čeho dosáhneš,
když tvoje snoubenka dokáže ovládnout designéra
a vlastníky domů.
Myslel jsem, že jste s tím skončili.
-Jak to myslíš? -No... se světem nadpřirozena.
Jo, skončili.
Ale jednal jsi někdy s vlastníky domů?
Ne, ne. Nejednal.
Hele, nabídl bych ti něco,
ale dlouho jsem nebyl v obchodě,
takže pokud nechceš džusík nebo kousek sýra,
tak pojďme někam jinam.
Dal bych si něco tvrdšího.
Základna volá Raynu Cruzovou.
Jaká je naše mise?
Posílám vás zpátky do Texasu,
kde byl pekelný kámen zničen.
Myslete na to místo jako na střed výbuchu.
Upíří duše se rozptýlily do všech stran,
dopadly do všech směrů.
Vidím místa, kam se vydaly,
a lidi, které zabily. Věci, které vidí svýma očima.
Váš další cíl je v Richmondu.
Je v jasném, čistém pokoji.
No jo. Vím přesně, kde to je.
Prosím tě, dej nám víc vodítek.
Dám, až je uvidím.
Já vím, že je to málo,
ale doufám, že dáme dohromady dost na to, abyste prokázali,
že to zvládnete.
Páni. Slyšíte to?
Promiň, jenom mám trochu potíže
srovnat se s touhle novou...
verzí tebe, která s námi spolupracuje.
Vždycky jsi nás nenáviděla.
Jo, ale jsem unavená, víš?
Unavená v míře několika životů.
Uvědom si, že za celých 100 let na téhle planetě,
jsem neměla jediný volný den.
Chci jen jediný den
bez upírů.
Jeden volný den, kdy můžu
vnímat slunce na tváři, dát si cheeseburger,
pozorovat oceán.
Pro jedinkrát si užívat obyčejná potěšení.
A pak jít spát.
Navrhnu ti, abychom se vrátili k naší stávající situaci.
Kam nás pošleš teď?
Vidím spoustu zubů.
Snad se o tomhle nikdo nedozví.
Už tak lidi chodí k zubařům neradi.
-Srdce nemá v kotníku, Bonnie. -Ticho. Hrozně to kope.
Teď.
To nebylo tak těžké.
-Co? -Je Nový rok.
Vstávej. Dáme si večeři.
A vezmi si proboha svatého na sebe něco jiného,
než ty hnusné tepláky.
Co je ti po mých teplácích?
Zavádím dress code.
Kvůli svátkům.
Nic lepší jsem ne...
Říkal jsem si, že si zasloužíš řádnou oslavu.
Kdybys mi před rokem řekl,
že spolu strávíme Nový rok,
řekla bych ti, že jsi na palici.
V minulosti už jsi mi říkala i hůř.
Přemýšlela jsem o tvé sestřenici.
Nebo, jak jí chceš říkat. O Alex.
Říkal si, že nechce mluvit o sourozencích.
Její sestra píše o tom, jak jsou si blízké s Virginií.
Co ještě Virginia píše?
Že je rozhozená.
Že nesnáší všechno, co představuje její rodina.
Aspoň ví, co to je.
Já se na to pořád snažím přijít.
Proč tě to tak zajímá?
Opustili tě.
Nechali tě v chudobinci.
Ty máš oba rodiče, že?
Promiň, měla jsi.
Vím, že tvůj táta umřel.
Já neměl nikoho.
Zvědavost, co jsou zač, mi brání v tom
abych je nenáviděl, že mě opustili.
-Co? -Nic.
-Co? -Nic. Jen, že po celé té době...
myslím, že ti konečně začínám rozumět.
Smím prosit o tanec?
Jako fakt?
A proč sakra ne?
Když jsem četla ten deník...
Pro dnešek už stačilo.
Je to moje jediná zábava.
Jo?
-Jediná? -Ale ne.
Nepočítám cvičení hry na kytaru.
Zlepšuješ se.
A zapalování ohně.
-Už jsi skoro odbornice. -A teď tohle.
Tanec starochů.
Tak...
Byl to hezký večer, ale musím už jít.
Ještě není ani půlnoc.
Už tak jsem zůstal moc dlouho.
Když se neukážu, Alex se bude divit, kde jsem.
Zapomněla jsem.
Být dvojitým agentem je práce na plný úvazek.
Šťastný nový rok.
Objednávka.
Nezvedneš to?
Damon a já si od sebe dáváme trochu oddech.
Vážně? Po tom všem, co udělal,
aby z tebe dostal toho psychopata?
Částečně je důvodem, proč byl ten
psychopat v mém těle.
Ty poslední dny mi bolestivě připomněly,
jak komplikovaný máme vztah.
Dobře, Stefane. Co se stalo?
Před třemi lety jsi Caroline řekl,
že s ní budeš, až to bude bezpečné.
Raynu zavřeli a ty ses nikdy neukázal.
No, tak to úplně nebylo.
Tak to bylo pro Caroline.
Stalo se toho víc.
Ale nic, co bys jí řekl?
Tehdy ne.
Ale teď jsi připravený.
Jasně, proto jsi tady.
Za tři roky jsi neposlal ani pohled,
ale teď, když má nový život,
chystá svatbu a ty se tu najednou ukážeš,
abys vysvětlil svou část příběhu.
Tehdy jsem udělal rozhodnutí
a myslím, že si zaslouží vědět proč.
Páni, to je... od tebe fakt hezké, Stefane.
Protože si myslím, že si to zasloužila vědět,
než ses přestal ozývat.
Zlomilo jí to srdce.
Zvedneš prosím ten zatracený telefon?
-Co je? -Kde jsi?
Snažím se poskládat kousky
mého zničeného života a něco mi říká,
že mě hodláš vyrušit.
Za uhodnutí máš zlatou hvězdu, brácho.
Potřebuju vyzbrojenou zálohu.
Je šance, dostat se k upířímu arzenálu?
Nejspíš. Proč?
To je na dlouho, zahrnuje to Raynu
a strašlivé upíry z Fénixova kamene a...
chci zachránit někoho, co mě nenávidí.
Koho? Je jich tolik.
Bonnie má potíže, Stefane.
Vím, že mi nic nedlužíš, ale opravdu bych potřeboval pomoc.
Jsem s Ricem. Řekni, co můžeme udělat.
Hej!
Odpaluju!
Tahle Bonnie a Clyde a Clyde rutina
ti začíná zlepšovat míření.
Jako terč si přestavuju tvůj obličej.
Hledala jsem tě, bratránku.
To mi lichotí.
Není tak těžké tě najít,
když za sebou necháváš drobečky upířích mrtvol po celém jihovýchodě.
Než tě vůbec napadne mi ublížit, můj tým ví, kde jsem.
Pošlu jednu SMS a vpadnou do celé budovy.
Nějak si říkám, že to bys nerad.
Mně na tom nezáleží. Jsem tady sám.
A děláš co?
Kupuju samozřejmě židle.
Nemůžeš ji přede mnou pořád ukrývat.
Nemám pod kontrolou, kde je Bonnie.
Takže být tajně v psychiatrické léčebně,
byl její nápad?
Včera se v nemocnici mojí sestry stal incident.
Pověděli mi všechny podrobnosti.
Virginia má často násilnické záchvaty.
Proto jsem ji tam nechala přijmout.
Po tom, co zabila Lucy Bennettovou.
-To jsi nevěděl? -Proč bych to vůbec měl vědět?
Před čtyřmi lety Virginia donutila Lucy,
aby ve Zbrojnici zapečetila trezor.
Jediný problém byl, že naše druhá sestra Yvette
byla uvnitř, kdy ho zavřely.
Potřebuju ji dostat ven.
Bonnie mi s tím může pomoct.
Promiň, nechci být bezcitný,
ale pokud v tom trezoru není slušně zásobená kuchyň,
obávám se, že tvoje sestra vyhladověla k smrti.
To se pleteš.
Něco ji tam uvnitř udrželo naživu.
Slyším její hlas, jak mě volá o pomoc.
Je moje chyba, že trpí.
Vím, že takové vině ty rozumíš.
Jsem si jistý, že tu nejsi proto, abychom mluvili o svých pocitech.
Tvoje situace je neudržitelná.
Máš rád dívku, která před sebou nejspíš nemá dlouhý život.
Potřebuju, aby provedla jednoduché kouzlo,
abych mohla sjednotit svoji rodinu.
Mám pocit, že bychom mohli vyřešit svoje problémy, Lorenzo.
Přiveď mi Bonnie Bennettovou
a já udělám všechno, co budu moct, abych jí zachránila život.
Enzo je velký kluk. Umí se o sebe postarat.
Nechci se s tebou bavit.
Bonnie, kdyby tě Alex viděla,
povolala by svůj SWAT tým
a všechno by bylo k ničemu. Museli jsme zmizet.
Jsem unavená, Damone. A není mi dobře
a bojím se o Enza, tak se přestaň tolik snažit, jo?
Prosím řekni, že jsi v pořádku.
O mě se neboj, lásko.
Naše sestřenice Alex si chtěla jenom pokecat a pak mě nechala jít.
-To vůbec není podivné. -Souhlas.
-Pořád mě hledá? -Samozřejmě.
Jo, pořád mluví o tom trezoru
a jak bychom měli spolupracovat.
Vlastně si myslím, že mluví upřímně.
A já už si myslel, že tvůj nový
kluk je chytřejší než ten poslední.
-Nevěříme jí, Damone. -Ne, ani trochu.
Ale je nám v patách.
Hele, jak seženu auto, sejdu se s vámi
a vrátíme se k seznamu Rayny.
Haló? Jste tam ještě?
Jo, ale je tu problém.
Kolik času mi zbývá, jakmile...
se objeví první strup?
Týden, možná míň.
Slyšel jsem dva psy, co začali výt.
Jako obvykle k popukání.
-Byl jsi pryč dlouho. -Jo, měl jsem moc práce.
Cestoval jsem víc, než jsem doufal.
Snad tvoje kratochvíle mají lepší výsledky než hra na kytaru.
No, v krbu je dokonale zatopeno.
A našla jsem něco ve Virginiině deníku.
-Jo? -Znala sestřenici, Lucy Bennettovou.
To je účet z psychiatrického zařízení
v Ashevillu v Severní Karolíně.
Virginia je tam pacientem poslední tři roky.
Možná ví, proč je důležitá bennettovská
pokrevní linie.
Nestačím zírat.
Nový rok, nové já.
A nově mistrně ovládám nástroj.
-Ne? -Ukážu ti to.
-To jsem dělala. -Ne tak úplně. Tady.
To je ono. Musíš trochu uvolnit ruku.
Tak.
A hraj.
Jo, teď se vrať k tomu akordu.
Správně. To je ono.
A je to.
Chtěla jsi vypadnout z domu.
Nebuď směšný.
No tak, tohle se určitě aspoň trochu počítá jako rande.
-Jo? -Povídej.
Cokoliv, prosím.
Potřebuju si něco představovat.
Stromy. Nebe. Granáty ze železníku.
Mnohem lepší. Díky.
Jak je Bonnie?
Ne tak dobře, jak předstírá.
Jak se drží Ric?
Krouží kolem dalšího tábořiště,
aby pokryl všechny únikové cesty. Já nevím, jeho slova, ne moje.
Takže se baví.
Toleruje mě jen proto, že to děláme pro Bonnie.
A jestli je takovýhle Ric,
představ si, jaká bude Caroline.
Buď v klidu, všechno je možné.
Vem si třeba mě a Bon-Bon.
Každý den se to zlepšuje.
Musí končit.
Rayna má v hledáčku naše zlé zběhy.
Je na čase vyrazit.
Pojďme na to.
Lorenzo, ne.
-Jsem přítel. -Promiň, ale neznám tě.
Jistě, že v tomhle těle mě nepoznáš.
Jsem to já, Beau.
Beau heretik. Páni. Malý svět.
Tak vítej zpátky. A sbohem.
-Nezabíjej ho. -Je na seznamu, Bonnie.
-To nepřichází v úvahu. -Pomohl zachránit Caroline život.
A jejím dětem. Nedovolím ti zavraždit ho.
To jako vážně?
Počkej. Běž to rozchodit.
Dej si sójové kafe s trochou kofeinu...
Pořád neznáš moje oblíbené pití.
Až se vrátíš,
bude dávno po všem.
-To je přesně jako ty. -Co z toho? Klasické analogie?
Nebo že se neptám o svolení udělat, co je potřeba?
Co když nebude chtít citlivka Bonnie sejmout toho dalšího?
Začíná to znít jako obviňování.
Jestli jsi zapomněl, ušetřit Beaua by byl velký problém.
Je dobře, že ses o něho postaral.
To dělám. Starám se o věci. A o lidi.
Nedávám jim léky, co je zabijí, a svým špatným
úsudkem je neohrožuju.
Ne. Ne, ty si budeš ležet v rakvi a doufat,
že ten bordel, co jsi nadělal, se sám uklidí.
Udělal jsem chybu.
Ty ses rozhodl.
Vysušil jsem se, abych neublížil svým přátelům.
Ale tebe viním za všechno,
co se stane s Bonnie.
Doženu tě a vyrvu ti srdce z hrudi.
Damone!
Je to jeho vina, Bonnie, všechno.
Vážně tomu věříš? Nenapadá tě nic jiného, co to mohlo ovlivnit?
Chceš, abych ti řekl, že jsem udělal chybu?
Fajn.
Před 3 lety jsem udělal chybu, Bonnie.
Neměl jsem to vzdávat. Neměl jsem utíkat.
Ale utekl jsi.
A já se přes to dostala.
-Ale pořád s sebou nosíš můj dopis. -Jo.
Jo, nechala jsem si ho.
Jako připomínku, že nemám věřit nesprávným lidem.
No, tak to si moc dobře nevedeš. Enzo...
Enzo stál při mně!
Každičký den.
Schovával mě. Chránil mě.
-Otrávil tě! -Nějak to vyřeší!
-A co když ne? -Tak umřu.
Ale aspoň to bude s ním po mém boku.
Miluju ho, Damone.
A vím,
že bez ohledu na to, co se stane, on mě neopustí.
Tahle část mi vážně nechybí.
Jo, ale ta část, kdy jsi pomohl Bonnie,
nebyla úplně strašná, že ne?
-Nech toho. -Čeho?
Nesnaž se dát zase dohromady partu.
Jo, teď všechno klaplo,
ale to z nás nedělá přátele,
ani si tím nezasloužíš místo zpět v Carolinině životě.
No... To si asi
rozmyslí sama.
Plýtváš svým časem, Stefane.
Řeknu ti příběh.
Když jsme přijeli do Dallasu, Caroline vstoupila do knižního klubu.
Zdálo se to jako dobrý nápad.
Nejdřív to bylo jednou týdně.
Pak 2x týdně
Pak chodila domů čím dál později.
Tak jsem ji jednou sledoval.
-To zní zdravě. -Jde o to,
že žádný knižní klub neexistoval.
Vždy zaparkovala u řeky,
aby si tam mohla pobrečet.
A pak se něco stalo.
Přestala se vymlouvat, aby mohla být jinde.
A já a holky jsme přestali zastávat vedlejší roli.
A stali jsme se jejím životem.
-Chápu to. -Ne.
Ne, nechápeš, Stefane.
Nechce tě vidět.
Věř mi.
Znáš ji dost dobře, co?
Právě teď lépe než kdokoliv jiný.
Tak kdo spí v té druhé ložnici?
Prosím?
Byl jsem u vás doma. Viděl jsem pokojík pro dvojčata.
A taky dvě oddělené ložnice.
A pak jsem viděl schůzku k poradci,
což mi ke Caroline Forbesové nesedí.
Tak mi řekni.
Až se v pátek vrátíš z radnice,
začne pak spát v tvojí posteli?
Do toho ti nic není.
Můžeš dělat, že tvůj vztah vypadá skvěle,
ale sám víš, že je to lež.
Já vím, že mě nemiluje.
Ale náš život není lež.
Můžu udělat jen to, že ji budu ctít, Stefane.
To je víc, než jsi kdy dělal ty.
Nechci si stěžovat, ale...
Tohle je horší, než jak to vypadá.
Myslím, že si moc nezahraju.
To je škoda, lásko.
Potřebuješ hrozně moc trénovat.
Do toho. Do toho.
Ne, snažíš se dívat.
Donutím tě. Do toho.
Skvělé. Ne, ty se díváš!
Díváš se!
Teď jsem tě viděla, jak pokukuješ na kytaru.
Mě si nevšímejte. Půjdu vedle
vytáhnout z osudí další jméno.
Ricu.
To si snad děláš srandu.
Nešlo to, jak jsem chtěl, víš?
Vážně? Myslel sis, že se tady ukážeš
a všechno se kouzelně...?
Caroline.
Ahoj. Teď jsme se vrátily.
Mami, přečti nám pohádku.
Za chvilku, zlato.
Můžu je uložit, jestli chceš...
Ne. Ne, postarám se o to.
Jsem ráda, že jsi doma.
Co se stalo?
Víš, jak slíbila Rayna svůj život Bonnie,
až splníme seznam?
Dobrá zpráva je, že s tím konečně souhlasila.
Ta horší je,
že tam přidala pár dalších jmen.