Az előző részekben:
A Főnix kő tele van rabul ejtett ősi vámpírlelkekkel.
- A kő hatalmat ad a kardnak. - Stefan!
Amíg viselem ezt a sebet, Rayna vadászik rám.
Mit szólnál, ha azt mondanám, hogy átadhatod azt a jelet annak,
aki jobban megérdemli?
- Elintézem azt a bűbájt. - Milyen végtelenül nemes.
Amikor Elena felébred, meghalok. Ahogy te is.
- Őt már sohasem láthatod. - Nem akarod átvállalni a sebet?
- Van egy ütős tervem. - Miért messze...?
Későn érünk oda miattad.
Tudta, hogy önmagadat választod.
Boldog voltál a testvéred nélkül.
Igen.
Stefan! Hé! Hol az az átkozott kard?
- Nora, ne! - Nélküled mit sem ér az életem.
Megmentelek, Stefan! Mindent rendbe hozok.
Segítség!
Nyugalom! Lassan lélegezzen!
Érthető, ha szédül.
És ne tegye le a lábát, könnyen megfázhat!
Éjszakára rekord alacsony hőmérsékletet jósoltak.
Mi a neve?
Nem emlékszem.
Hadd vizsgáljam meg!
Hűha!
Bárki is maga, piszok szerencsés flótás.
Még nem láttam senkit, aki túlélt volna
egy karotiszsérülést.
Higgye el nekem, még a hősök sem mindenhatók.
- Minek nevezett? - Hősnek.
A pomponlányok újságolták.
Persze még nem zártuk ki náluk az agyrázkódást.
A nevem Stefan Salvatore.
Nagyszerű!
Tudja, hogy hol van, Stefan?
Igen.
A pokolban!
Nem tudhatták.
Mit nem tudták?
Hogy Rayna leszúrta Stefant,
hogy a lelke ismét bent rekedt a Főnix kőben.
Azt gondolták, szívességet tesznek a világnak.
Ez igazán nagylelkű.
Már tőled, nem tőlük,
mivel magasról tettek önmagukon kívül
mindenkire.
Ha eleget gyászoltad Thelmát és Mary Louise-t,
- akkor azt hiszem, el kéne húznunk. - Nem megyek veled sehová.
Megelőzhetted volna ezt.
Csak át kellett volna venned Stefan sebét.
Életedben először őt tartani előbbre.
Hé, igyekszem jóvátenni. Ezért kell megkeresnünk
Raynát, és visszaküldeni Stefan lelkét a testébe.
A kő megsemmisült, Damon! Vele együtt Stefan is.
- Ezt nem tudhatod. - De, tudjuk.
Ha van némi logikánk, józan eszünk és agyunk.
Én másképp látom, érted?
Ha Stefan halott, én vagyok a felelős,
és az örökkévalóságot eltölthetem vezekelve,
miközben önmegvetésemet
látom tükröződni mindenki más mélyen megvető tekintetében.
Erre a pokolra nem vagyok felkészülve.
Ergo, ő nem lehet halott.
Gondolkozz így!
Kevésbé nyomasztó.
Naivitás volt feltételezni,
hogy van eszed.
Maradhatsz továbbra is borúlátó.
Vagy lökhetsz egy bemérőbűbájt,
és segíthetsz megtalálni Raynát.
Na, mit szólsz?
Most hová mész?
Azt teszem, amit tanácsoltál.
Nélküled.
Invisique.
Ez komoly?
Ne már!
Ezt nem értem.
A kudarcba fulladt hősködésem
és ez a sok holttest...
- Mi lenne a tanulság? - Félek, ezt nem értem.
Emlékszem, hogy megszúrtak a Főnix karddal,
vagyis ez egy folyamatosan visszatérő rémálom,
amelyet a saját pszichém teremt.
Talán elsiettem a vizsgálatot.
- Kérem, nézzen előre! - Semmi bajom,
és nincs hangulatom az efféle mutatványokhoz.
Rátérhetnénk a kínzásra?
Hé, biztos urak! Nem csaphatnánk a lovak közé?
Üljön vissza, ennek semmi értelme.
- Martin Hammond? - Nem, de belefér.
Ez áll a jogosítványában.
Hiszek magának, de ez nem az én tárcám.
- Memóriakiesése lehet. - Talán ivott, uram?
Ó, értem már.
Vámpír vagyok, aki képtelen visszafogni magát.
Az alkohol a vérszomj metaforája.
- Na, végre haladunk. - Uram, felállna, kérem?
- Melegebb pokolba megyünk? - Meglehet.
Megkérném, hogy sétáljon egyenes vonalban!
- Halló! - Matt. Segítened kell.
- Rayna? - Másban nem bízhatok.
- Visszaküldted Stefant a kőbe? - Igen, de...
Akkor nincs miről beszélünk? Eleget tettem. Kiszállok.
Nem értheted.
A két ribanc elpusztította a követ.
Kiszabadultak.
Mind szabadok.
Várj! Te most miről beszélsz?
Rayna! Mi az, hogy mind szabadok?
Rajta! Válaszolj csak neki!
Mi az, hogy mind szabadok?
Valerie-t hívtad. Most mondhatod.
Valerie! Nem tudom, miért vitted magaddal Stefan testét,
de esküszöm, ha bármi baja esik...
Stefannek.
Felejtsd el!
Szép volt, Marty! Most vissza hozzám!
Hallom őket. Minden hangot.
- Megmagyaráznád? - Özönlenek mindenfelől.
Mit akar ezzel bizonyítani?
Hogy ittas állapotban vezette a buszt.
Mit csináltam?
Amikor elpusztították a Főnix követ, minden lélek kiszabadult.
Szétszéledtek, és én hallom őket.
Élnek. Mindannyian.
Úgy érted, minden vámpír, akit megöltél,
most a Földön kóborol?
Mi történt veled?
Magam sem tudom.
Felébredtem az út közepén, és láttam, hogy lángol a busz.
Maga igazi hős, Marty!
Életeket ment a balesetben, amit okozott.
Miért szólít egyfolytában Martynak?
Elégettem az eredeti testüket,
így a kő foglyai most véletlenszerűen leltek testre.
Vámpír, ember, nem számít. A lelkek beköltöztek
az első halott porhüvelybe, amit megleltek.
- Emlékszel valamire? - Nem, semmire.
Sajnálom...
Ismerjük egymást?
Magasról teszek az ősi vámpírlelkekre!
- Hová került Stefan? - Na, rajta!
És ha nem vagyok hajlandó megtenni?
Akkor nem hagy sok választást.
Rayna! Hová került Stefan?
Bárhol lehet.
Bárkiben lehet.
Marty Hammond, letartóztatom ittas vezetést.
- Az én nevem Stefan! - Kérem, csillapodjon!
- Csillapodjon, Marty! - Az én nevem Stefan!
Jó, maga akarta! Jöjjön vissza! Állj! Állj!
Rendkívüli híradással jelentkezünk.
Súlyos baleset történt Glenwood közelében a 70-es úton.
Felborult egy dallasi diákokat szállító iskolabusz.
Eddig legalább négy halottról értesültünk.
- Mi a fenét akarsz? - Csak figyelmeztetnélek.
Ó, ezzel elkéstél, nem gondolod?
Együttműködtél azzal az eszelőssel,
aki túszul ejtette a menyasszonyomat.
Tudom, nem hangzik meggyőzően,
de ügyeltem, hogy biztonságban legyen.
Tényleg? Rayna karót döfött a bordái közé,
Matt! Ide hallgass! Kiszálltunk.
Három éve! Három éve nem volt döfködés, túszcsere,
természetfeletti fenyegetések, üldözések. Felfogtad?
Összeházasodunk hamarosan.
Gyerekeink vannak, akikről gondoskodnunk kell.
Caroline csak csali volt, hogy Stefant elkapjuk, ez minden.
Mi a fene történt veled?
Nézd, nagy baj van,
és figyelmeztetnélek, hogy látogatókat kapsz.
Nem, nem! Figyelj, Caroline a lányokkal rejtőzködik, rám várnak.
Ez hatással van mindenkire. És három államnyira vagyok.
Most leteszem.
Ugyanaz, ami Jóval is történt, csak véletlenszerűen.
Minden a Főnix kőben raboskodó lélek
friss tetemet keresett.
Néhány vámpíré, néhány emberé.
És ugyan ez miért lenne az én gondom?
Stefan lelke is eltűnt,
és valami azt súgja, hogy a családod egyes tagjai
jobb szeretnék, ha életben lenne.
Jól van.
- Mit kellene tennünk? - Le kell vadásznunk őket.
Nem, nem. Stefan számunkra az elsődleges.
A pasid miatt kell aggódnod a legkevésbé.
Miről beszélsz?
Azt hiszitek, ártalmatlan jótét lelkeket üldöztem?
Azt a követ a gonoszok gonoszainak teremtették.
Az elmúlt 200 évben sikerült végeznem a legalávalóbbakkal.
- Nesze! Lapozgasd át! - Ez meg mi?
A naplód. Hátha beugrik valami.
"57. nap. Megint felbosszantott a mihaszna, alávaló bátyám."
Csak szépen magadban olvasgasd!
Az a legfontosabb,
hogy már nem a pokolban vagy, érted?
Ez a valóság.
És tudod, az az igazság,
hogy tök jogosan vagy rám bepöccenve.
Nagyon elszúrtam, és ha eszedbe jut, miért,
- teljességgel megértem... - Damon!
Igen?
Éhen halok!
Tessék, parancsoljanak!
- Tölthetek még? - Kérem!
És köszönöm.
Egyelőre ennyi elég is.
Mondom, elég!
Te is kéred egy körre?
Gyorsan telefonálok egyet. Igen.
- Damon! - Mikor jöttél rá, hogy Jo nem is Jo?
Most épp az öcséddel vagy?
Én is épp ezt szeretném tudni.
Akkor nagyon figyelj! Ő nem Stefan, érted?
- Fogalmunk sincs, hogy ki lehet. - Ne engedd el!
- Szükség lesz a testére. - Hol a pokolban van Stefan?
Nem könnyű kiszúrni a több száz
zombiapokalipszis Twitter poszt közül,
- rajta vagyunk! - Hát igyekezzetek!
Nem akarok életem végéig
bébicsőszködni egy kamu öcsit.
Nyugi! Hidd el, nem tart életed végéig.
Jo teste elkezdett összeomlani,
amint a vámpírlélek belekerült.
Te meg miről beszélsz?
Arról, hogy ha Stefan emberi testben van,
legfeljebb három napja maradt.
Maradjanak velünk!
Arkansas-ban rekord alacsony
hőmérsékleti viszonyok közepette is
folytatódik az embervadászat a Ouachita Nemzeti Parkban.
Marty Hammond elszökött az őrizetből,
miután állítólag balesetet okozott a 70-es úton.
Nem ez volt az első ittas vezetése,
nem valószínű, hogy messzire juthat. Közismert iszákos.
Ilyen állapotban
ha a hideg nem készíti ki, az elvonási tünetek biztosan,
de a legjobb embereink keresik, így fölösleges az aggodalom.
Csak jelentsenek minden gyanús tevékenységet!
Önkénteseket keresünk a hívásunk fogadására.
Akit érdekel, hívja a glenwoodi YMCA-t! Kérem, segítsenek!
Köszönjük!
Hammond egykori kereskedelmi tengerész,
egy charterbusztársaság alkalmazottja.
A cég már kiadott egy nyilatkozatot,
de most, hogy fény derült Hammond szenvedélybetegségére...
Kapcsold ki! Mindjárt szétrobban a fejem.
...miről magyarázatot adnia.
Mesélj, milyenek! A hangok.
Zavarodottak.
Éhesek, dühösek.
De látod őket?
- Látod magad előtt? - Szilánkokat.
Mindegyikről egyszerre.
Van fotótok Stefanről?
- Miért lenne fotóm Stefanről? - Nem neked, Caroline-nak.
Nehogy azt mondd, hogy nem tartott meg semmi emléket!
Mi a terved?
Segítek koncentrálni, és kiszűrni a hangokat.
Tessék!
Ez megteszi?
Tökéletes.
- Helyes. - Tessék, nézz a szemébe!
Koncentrálj!
Miben tudna ez se...?
Koncentrálj Stefanre!
Gyerünk, Stefan! Merre vagy?
Fákat láttam! Vért, tüzet és egy horgonyt.
- Várj, horgonyt? - Egy tetkót.
A kezén.
- Megsérült, és retteg. - Várj egy kicsit!
Hammond egykori kereskedelmi tengerész
egy charterbusztársaság alkalmazottja.
- A cég már kiadott... - Egy busz! Láttam egy égő buszt.
Kereskedelmi tengerész volt. Megmentett egy rakás srácot,
majd lelépett.
Szerintem Martin Hammond az emberünk.
Arkansas?
Mi a fene van Arkansasban?
Hatalmas nemzeti park, tucatnyi dühös országúti járőr,
és egyre csökkenő hőmérséklet. Mikorra érhetsz oda?
Ez attól függ, hogy mennyire bizonyul segítőkésznek az utasom.
Gyerünk, tesó!
- Ideje indulni. - Épp a legjobbkor.
Ez a buli megdöglött.
Naná!
Gyerünk!
Jellemző!
Persze, hogy egy függő testében rekedtem.
Nincs szükség egy pokoli kőre, hogy ilyen ironikus pofont kapjak.
Tudod, Marty, az életem évek óta
össze volt kötve Raynáéval.
Miután elült a kezdeti sokk,
még élvezni is kezdtem.
Volt egy lejárati időm,
már majdnem emberi létet éltem.
El is felejtettem, hogy embernek lenni mekkora szívás.
Hogy minden fáj
állandóan.
Na, gyerünk!
Gyerünk!
Igen! Igen!
Ezt kapd ki, Marty, te nyomorult iszákos!
Igen.
Azt hiszem, lassan kezd visszatérni minden.
A fájdalom, az örök átkom sivár egyhangúsága,
és mégis időnként elfog a pillanatnyi remény,
az emberiség szikrája.
Meglehet, elfelejtettem, miket tettem,
de egyre emlékszem.
Te a húsom vagy és a vérem.
- Szeretlek, bátyám! - Hagyjuk a süketelést!
- Tudom, hogy nem Stefan vagy. - Jaj, milyen kár!
Már kezdtem belejönni.
Azért elismerésem, hogy gyorsan tanulsz.
Nem vállalom az érdemet. Te adtad a kézikönyvet.
De most komolyan! Az öcséd szívből gyűlöl téged.
Ezt hallgasd! "Ezennel beletörődtem, hogy többé nem látom Damon-t"
"az immár véges életemben."
"És még sosem éreztem ilyen megkönnyebbülést."
Mintha nem is bánná, hogy többet nem láthat viszont.
Ami tökély, ugyanis nem adom vissza a testét.
Csak figyelmeztetlek, ez a séró
iszonyú sok karbantartást igényel.
Azt meghiszem. Azért jobb, mint a semmi.
- Milyen messze van Memphis? - Memphis?
Légyszi, mondd, hogy Elvisnek hívtak!
Sok mindent megmagyarázna.
A szórakoztató tagnak tűnsz, Damon.
- Ugye? - Ha ezen túl vagyunk,
elmehetnénk együtt körhintázni.
- Drukkolj! - Várj!
Mi az, hogy elveszítetted?
Mondom. Rájött, hogy Stefan testének csak társbérlője, és elszelelt.
- Memphisről érdeklődött. - Memphisről?
Két államnyira vagyunk Memphistől.
Most pedig megmentem az igazi Stefant az üldözőitől.
Van egy eretneked meg egy vadásznőd. Segíthetnek.
Semmi baj. Megtalálom Stefan testét.
Azt mondtad, Memphis?
El kell őt csípnünk.
- Hiszen ez a célunk, nem? - És azután?
Meg kell ölnünk. Ugye ezt nem mondtad ki?
- Ki ő? - Csak egy újabb sorozatgyilkos,
aki nem járhat a Földön.
Legjobb, ha karót kap, és elégetjük, és végleg elfelejtjük.
Most a pasim testében jár a Földön,
- úgyhogy egyelőre nem ölünk meg senkit. - Akkor most elválnak útjaink.
Nagyon érdekelne, mit tartogatsz ott, amiért nyúlnál.
Nyílpuskát.
Szerinted hatna?
Elnézést, kisasszony!
Tudja, hol vagyunk?
- Eltévedt? - Igen,
és elfogyott a benzinem.
Tudja, ez az én formám.
Kölcsönadná a telefonját?
Csak egy gyors hívás lesz.
Pillanat!
A férfi veszélyes.
A Ouachita és környékén élők
jelentsenek bármilyen gyanús tevékenységet. Ismétlem...
- Csak a telefonját szeretném. - Hagyjon békén!
Bocsánat!
Elnézést, utat kérek!
Pillanat, máris visszajövök.
Uram! Uram!
Ki maga?
Egy önkéntes. Matt Donovan helyettes. Mystic Falls.
- Barátja az egyenruhásoknak. - Még nem hallottam Mystic Fallsról,
és magáról sem. Hol a jelvénye?
Nem kell a jelvényemet látnia, mert Matt Donovan
a legjobb, legbátrabb, legokosabb zsaru, akit csak ismer.
És ha bárki kérdi, ezt a hazugságot adja be.
Örülök, hogy csatlakozott. Megtiszteltetés. Jöjjön!
Nos, mi a helyzet?
Nos, Hammondnak végleg lefőtt a kávé.
Körbevettük az erdőt.
A fiúk most néztek át egy kunyhót, és vért találtak,
de Marty nincs ott. Ami azt jelenti...
Hogy egyedül van az erdőben.
Ilyen hőmérsékletet nincs, aki túlélne.
Elég, ha kivárjuk,
hogy a természet végezzen vele helyettünk.
Nem igazán gondoltad át.
Mit szólnál, ha elvinnélek az eredeti testedbe?
Na, gyerünk!
Mi van?
Mi a baj?
Ez.
Te.
Ha itt vagy, megmenekültem, és jövök neked.
De ha csupán hallucinállak,
akkor kezdődik a delírium, az elvonás tünete.
És nekem azzal tutira annyi.
Jelenleg mínusz 11 fok van, és gyorsan csökken a hőmérséklet.
Máris legalább harminc centi hó hullott, és még több várható,
akár csak útlezárások és kimaradás az áramellátásban.
Kérem, próbáljon megnyugodni, és mondja el, mi történt!
Láttam őt, nekem támadt.
- Vagy úgy, értem. Foglaljon helyet! - Köszönöm!
Ha nem bánná, százados, én magam kérdezném ki.
Jól van. Figyelem emberek, Matt Donovan intézi.
Árulja el, pontosan hol látta őt!
Máris. A 274-es bekötő útján.
Odentől északra. Van ott egy kilátó.
- Biztos, hogy északra volt? - Igen.
Figyelem, fiúk! Odentől délre látták.
Mindenki vonuljon ki arra a térségre!
Várjon, nem ezt mondtam.
De most már igen. Odentől délre látta őt.
Hé, szóljon, ha megvan a telefonom.
- Mit mondott? - A telefonom.
- Helló! - Azta!
Marty hangja! Ércesebb, mint képzeltem.
Damon!
A legjobbkor kezdtél kolbászolni az erdőben.
Igen, de már kezdek felmelegedni.
Ami ha nem tudnád, rossz jel.
Mozgásban kell lenned. Érted?
Válassz valami irányt, és indulj el!
Nem megy. Alig érzem a lábamat.
Már azt sem tudom, hogy az elvonási tünetektől
remeg-e vagy a hidegtől.
Stefan, kelj fel és kész!
Nem halhatsz ilyen szánalmas halált, Stefan Salvatore!
Egyedül a vadonban,
egy alkoholista gyilkos fagyott testében rekedve?
Ha engem kérdezel, szerintem stílszerű.
Gyerünk már! Ne hagyd, hogy egyedül küszködjek!
Túl későn kaptál észbe.
Nem áll jól neked a hős szerepe.
Asszem, nem szoktam meg, hogy te légy a megmentendő szűzleány.
Felsoroljam esetleg, hogy mi mindennel járultál hozzá?
Persze, Stef!
Csak rajta, úgysincs semmi fontos dolgom.
Cserben hagytál, Damon!
Figyelj! Valerie-vel már szó szerint
el is kezdtük a bűbájt a seb áthelyezésére.
Már azelőtt is cserbenhagytál,
amikor úgy döntöttél, hogy inkább koporsóban élsz,
minthogy felvállalod a hibáidat.
Nem, nem, nem! Épp azt akartam megakadályozni,
hogy újabb hibákat kövessek el.
És miért olyan nehéz ez neked, Damon?
Ne mondd, hogy Elena miatt! 160 évet leéltél, mielőtt megismerted volna!
Kirántottak a pokolból, és bedobtak egy hulla testébe.
És ébredéskor mi volt az első gondolatom?
Hogy meg kell mentenem az embereket.
Azt sem tudtam, ki vagyok. Nem tudtam, hol vagyok.
Ezt súgta az ösztönöm.
Mi a helyzet a te ösztöneiddel, Damon?
Mit súg neked a hang a fejedben?
Most mondjam ki azt, amit mindketten tudunk?
Jó. Önző vagyok,
indulatos, türelmetlen,
és igen, Elena előtt
eszembe se jutott volna, hogy másoknak jót tegyek.
Köztük az öcsédnek sem.
Köztük az öcsémnek se.
Haragszol?
Igen.
- Megvesz érte? - Igen.
Helyes, akkor tápászkodj fel, és verd el rajtam!
Stefan!
Sétálok.
Érdekel, miért olyan nehéz?
Mert szegény Marty Hammond totális katasztrófa?
Mert végül képtelen leszek továbbmenni.
És ha megtörténik,
kétlem, hogy ott lennél.
Muszáj kivárnunk?
Ha nem akarod egy árokban végezni,
itt kell éjszakáznunk.
- Ami kapóra jött neked. - Ezt meg hogy értsem?
Ha rosszul végződne, te akkor is jól jársz.
Stefan meghal, de nem a te hibád.
Legalább nem lesz többé konkurenciád.
Tényleg ilyen bizonytalannak nézel?
Ne mondd, hogy nem futott át az agyadon!
Nagyon is ismerős érzés
számomra külső szemlélőként figyelni őket.
Csakhogy ne feledd, Stefan elhagyta Caroline-t,
hogy beutazza veled a világot.
Csakhogy sosem áltattam magam azzal,
hogy örökké együtt leszek a szerelmemmel.
De te gyűrűt adtál neki.
Igen, megkértem Caroline-t, mert beleszerettem.
És igent mondott a gyerekek érdekében.
Úgyhogy igen,
Stefan visszatérése felforgatná az életünket.
Na és?
Ha számít valamit,
drukkolok neked és Caroline-nak.
Igazán önzetlen vagy.
Jaj, nehogy azt mondd, hogy nem értékeled az iróniát,
hogy éppen ember vagy!
Igen, bizton állíthatom, hogy momentán nem érdekel.
Mondd, Stefan,
mi a legrosszabb az emberi létben?
A lábgörcs? A nátha?
A fagymarás? Melyik?
Mondjuk az, hogy képtelen vagyok másokra hatni.
Ó, igen?
Durva lehet.
Szívás a szabályok szerint játszani, ugye?
Mintha te ezt tudnád.
Hé,
emlékszel a gyerekkori bújócskákra?
Azért hozod fel, mert mindig csaltál?
- Ez nem igaz! - De igen!
Apánk dolgozószobájában bújtál el,
ahonnan ki voltunk tiltva.
- Talán egyszer. - Nem, rendszeresen.
Miért volt olyan nehéz megtalálni?
Mert féltem.
Nem akartam megszegni a szabályt.
Vagy remélted, hogy apánk rám nyit, és megbüntet?
Nem, nem attól féltem, hogy lebukok.
Téged féltettelek, Stef!
Miért említetted a bújócskát?
Mert sosem fogsz rám találni.
Damon! Mi a baj?
Semmi.
Minden a legnagyobb rendben van.
- Csak nem...? - Rendőri minőség.
Tudod, mi hiányzik leginkább az emberi létből?
Az extázis,
hogy ízlik ez az ocsmány fánk.
Minden megbocsátva?
Arra még várhatsz!
- Ez meg mi? - Ja, az?
Félek, Marty nem sokáig húzza.
Kösd be magad! Kevesebb, mint 48 óránk van megtalálni a testedet.
- Még mindig Stefan testét keresed? - Bárki is ő, most megállt.
Memphisben.
Hallom a zenét...
egy diákszövetségi házból.
Várjunk csak! Egy vámpír Memphisbe ment
egyenest egy egyetemre?
- Oda kell mennünk. - Miért?
- Mi a baj? - Amit Rayna mondott,
felidézett egy városi legendát 19. századi
memphisi gyilkosságokról.
Stefan testrablója sorozatgyilkosból lett vámpír.
Diákszövetségi tagokat vett célba, és élvezetből gyilkolt.
- Piaáldozat? - Király!
Gyere beljebb!
Azt beszélték, hogy nem csupán ölt,
rávette az áldozatait, hogy végezzenek egymással.
Ők elmesélték,
de senki sem hitt nekik.
Ez a teher végül az őrületbe kergette őket.
Sosem fogták el a tettest. ületbe kergette őket.