Detta har hänt...
Jag flyttar till Dallas. Jag åker idag.
-Jag har anlitat en barnflicka. -Va?
-Har du nån bättre idé? -Jag.
Jag ska fixa det här, Stefan. Jag lovar.
Jag har ett sätt att ta Rayna, till ett stenhus som heter Armory.
Armory är ett svart hål med lögner.
Nej.
Du ska inte dö nu, Bon.
Inte min bror heller.
Därför måste jag ta mig ur det här tillståndet.
Du behöver aldrig oroa dig för mig igen.
Välkommen till New Orleans.
Freya, Stefan behöver en tjänst.
En mystisk vampyrjägarinna
högg dig med sitt magiska svärd.
Stefan.
Klaus dödade henne, men gissa vad?
Hon återuppstår.
Och ger sig inte förrän du är död.
Oavsett hur långt jag flyr,
fungerar såret som en fyr, och drar henne till mig.
Jag kan inte hela såret, men denna salva maskerar dess signal.
NEW ORLEANS NUTID
Vad vill du?
Jag vill äta.
Herregud, du är en vampyr.
Och du är lunch.
Ska han inte bli grå?
Det blev de andra.
Såvida... du inte missade.
Hur många vampyrer har jag dödat?
Många. Men kanske ännu fler om du inte hade missat så ofta.
Hans jacka är så tjock, jag ser inte var hjärtat är.
Skyller du på kläderna?
Ska du stå där och skryta, eller hjälpa till och lasta honom i bilen?
-Han måste bort innan... -Andra vampyrer blir misstänksamma?
För sent.
Rör du det, dör du.
Förresten, du kan få dö i alla fall.
-Du räddade våra liv. -Just det.
Alltså är ni skyldiga mig.
Känner ni till en vampyr vid namn Stefan Salvatore?
Kan du inte fokusera på vägen?
Jo, men då kanske jag missar
världens största garnnystan.
Och där är det.
Vet inte vad jag väntat mig.
Nu är Freyas örter slut.
Snart har de förlorat sin verkan och Rayna kan hitta mig.
-Tur att vi ska hämta mer. -Ska vi?
Det känns snarare som världens största tidsslöseri.
Vi tar småvägar för att inte upptäckas.
Vi har bara varit på flykt i några dagar, Stefan.
Se det som ett äventyr.
Jag vill inte ha nåt äventyr.
Jag vill bara ha örterna och en lugn måltid med min flickvän.
Och sen? Betala räkningar?
Prata om dagen?
Menar du att du gillar det här?
Bristen på stabilitet inger en känsla av stabilitet.
När man har accepterat det är det uppfriskande.
Vi är framme.
Vad är det för ställe?
Enligt Freya förvaras alla örter här som häxorna använder.
Ifall nåt skulle hända dem.
-Allihop? -Ja.
Hoppas du vet hur just den här örten ser ut...
Hurså?
Häxor är väldigt förtjusta i sina örter.
Bra. Du är vaken.
Hur mår Bonica Magica?
Inte toppen, men... tillräckligt bra för att göra så att du inte säger så.
Vad du är munter.
Jag har en plan.
-Som lyder? -Den är hemlig.
Inkluderar den mordet på Huntress Rayna?
Jag säger inget.
Men ja.
-Bra. Kan jag hjälpa dig? -Nej.
Det är bara för Damon.
Damon kontra Rayna.
Du försätter dig i helvetet igen. Du vet inte hur hon ska dödas.
-Vet du vem som kanske gör det? -Glöm det.
Enzo ringer mig konstant, troligen för att be om ursäkt för igår.
Jag hittar nog mer information i Armory.
-Vad fan? -Se dig omkring.
Jag är inte här för sjukhusmaten. Du dog nästan på det där stället.
Det låter jag aldrig hända igen.
Lova att hålla dig utanför.
Ingen behöver skadas för min skull.
Jag klarar av Rayna.
Så här är det.
Jag har dödat fem av era vänner som inte kunde säga var Stefan Salvatore finns.
Hoppas ni kan det.
Ni två, se och lär.
Nyckeln är att behandla dem som vilddjur.
Respektera faran, men inse att de är underordnade.
Och att de tjänar ett syfte.
Den här, till exempel, tillhandahåller information.
Berätta allt du vet om Stefan Salvatore
annars skickar jag dig till helvetet.
Du ger dig på fel vampyr, syster.
Stefan är asocial, har få vänner.
Eller inga alls.
Men han lär ha en snygg och charmig bror, du borde prata med honom.
Ja, en korkad bror.
Rätt korkat att återvända.
Eller hur?
Jag är faktiskt inte så modig.
Jag hade en ruskigt effektiv bundsförvant som sa att du var här.
-Vad fan gjorde du? -Lugn. Damon är en...
Du sa nästan vän. Vad rart.
Hans bror är en vän.
Det är bara därför jag hjälper honom.
Och världen gäspade.
Få bort den här.
Nåt mer?
Ja.
Vet du var det finns en såg?
Så vad det dags igen.
De är min flickväns.
Med tanke på att ni ser exakt likadana ut borde de passa dig.
Och sen? Det lägger krämen i korgen?
Det behövs inte om det bara förblir död.
Jag har ett litet dilemma här.
Jag har stora planer.
-Har du köpt ett andelshus? -Kanske man kan säga.
Men jag kan inte resa bort förrän jag har gjort nåt åt dig.
Jag kan inte slappna av och dricka mai tai
medan du jagar min bror.
Och varje gång jag dödar dig återuppstår du bara.
Det är ett problem.
Varför låter du mig inte döda din bror
så kan du göra vad du vill sen?
Riktigt frestande. Men jag är skyldig att hjälpa honom.
Han tillhör ju familjen.
Därför måste du och jag komma på en plan B.
Ska jag gå emot min sanna natur för att han är en familjemedlem?
Mer eller mindre.
Lustigt nog är min familj grunden till min natur.
Min far föreställde sig en värld utan vampyrer.
Jag ger mig inte förrän visionen är förverkligad.
Vad tycker du att vi ska göra?
Prova alla och hoppas på det bästa?
Du är häxa. Varför känner inte du till det här?
Det är konstigt.
Jag är väldigt kunnig inom botanik.
Där är stormhatt.
Järnört. Senna.
Trollhassel.
Och den här lilla filuren.
Den kan jag.
Den magiskt hallucinogena örten? På gränsen till partydrog.
Stefan. Jag felbedömde dig.
Du roar dig faktiskt.
En gång.
-Vad hette hon? -Måste det vara en hon?
Med nån som du finns det alltid ett dåligt inflytande.
Hon hette Rebekah.
Hon var inte helt lätt.
Såklart.
Därför finns hon inte med i bilden.
Du föredrar småstadstjejer som vill slå sig till ro.
Och är lätthanterliga.
Ingen har nog kallat Caroline Forbes lätthanterlig.
Det är en spännande terapisession, men jag har nog hittat den.
Eller där den förut fanns.
Härligt. En återvändsgränd.
Vad är det?
Godnatt.
Du kom hit. Jag är chockad.
-Växte den ut igen, eller... -Nej, jag fick sy fast den.
Tack för din omtanke.
Mindre omtanke. Mer nyfikenhet.
Du tänker i alla fall på mig.
-Du fick väl mina meddelanden? -Ja.
Jag är inte korkad nog att tro att din ursäkt
var annat än taktik för att få hit mig. Men här är jag.
Jag varnar dig, om du försöker oskadliggöra min magi igen
önskar du att jag bara huggit av handen.
Du börjar ta efter Damons obsceniteter.
Det är rätt patetiskt
så som du följer honom som en high school-groupie.
Jag glömde att ni var vänner förut, och nu har du inga.
Tror du att ni är vänner?
Lorenzo.
Du måste vara Bonnie Bennett.
Jag heter Alex St. John. Välkommen till Armory.
Ursäkta Enzos beteende igår.
Han följde inte reglerna.
Jag bad honom återkalla dig.
Vi startade nog med fel fot.
Fel fot? Eller?
Inte lustigt.
Lite lustigt är det.
Rayna Cruz är en gemensam fiende. Vi bör samarbeta för att bekämpa henne.
Men du vill inte bekämpa henne
utan ta henne tillfånga.
Jag tror att du vet mer än du visar. Det gör det svårt för mig att lita på dig.
Rimligt.
Du kan följa med mig.
Här finns all info som Armory har samlat om Rayna.
Lista över offer. Hennes härkomst. Formeln som skapade henne.
Och viktigast av allt, shamanerna som offrade livet för henne.
De åtta eviga.
Du menar två eviga.
De andra sex ser rätt borta ut.
Det bör finnas tre bevarade lik...
Har vi förlorat en till?
Visste du? Varför sa du inget?
Det måste nyss ha hänt.
Fan också.
Hennes humörsvängning antyder att det är dåligt.
Varje gång Rayna dör förgås en av kropparna.
Vi har förlorat många den senaste veckan. Förlorar vi alla dör Rayna för gott.
Så...
Att jaga vampyrer är din identitet.
Ditt grundläggande: "Det här är jag"...
...i ett nötskal.
Vill du inte hitta en väg till förändring?
Nej. För det finns inte.
Det trodde jag med. Jag är självisk.
Narcissistisk. Ibland onödigt våldsbenägen.
Varför ska jag inte döda dig?
Men jag förändrades.
Tillfälligt förstås, men det hände.
Rätt person krävdes. Du kanske inte har hittat det.
Jag behöver ingen vampyr-matchmaker. Men tack.
Har du ens försökt?
Har det funnits en man i bilden?
Det har det visst.
Jaha.
Glöm det.
Jag behöver inte låtsas att jag bryr mig.
Berätta genast vad som pågår, annars kommer du inte levande härifrån.
Förlåt mig.
Sårade jag dig genom att ljuga om mina avsikter med att vara här?
-Känns skit, va? -Vad har du gjort?
Inget. Men Damon däremot...
-Är en idiot. -Varför?
För att han tar itu med nåt du inte klarar?
Nej. Varje gång Rayna dör blir hon bara starkare.
Förutom sista gången.
Hon blir inte starkare när hon dör för gott.
Varför vill du att hon lever?
Oroa dig inte för det. Oroa dig för det här istället.
Formeln som användes för att skapa henne.
-Och? -Läs bara.
Store ande, vi kallar på dig i denna nödens stund.
De lever vidare inom dig.
Svärdet har en länkande magi
som skapar ett band mellan Rayna och hennes offer.
Det visste vi.
Det är inte allt.
Shamanerna ville inte att hon skulle efterlämna oavslutade affärer.
Så de gjorde ett tillägg.
Ärren är en säkerhet.
Om Rayna dör, dör även alla hon har märkt.
Stefan har väl ett sånt ärr?
Jag gillar inte att du går emot mig.
Men tanken på att jag skulle föreläsa om lydnad...
-Var är Rayna? -I en lagom grund grav.
Jag tröttnade på att gräva, men det går nog.
-Gräv upp henne. -Aldrig.
Hon flammar upp under jorden, kvävs och dör för gott.
Problemet löst.
Rayna får inte dö igen.
-Ursäkta? -Såren från hennes svärd,
länkar henne till offren.
Om Rayna dör en sista gång, gör Stefan det också.
Där är du.
Vad gjorde hon med mig?
Ursäkta.
Jag har inte haft besök på åratal, och så plötsligt två på några dagar.
Vi talade medan du sov. Nån hann före oss.
Kom och tog örterna.
-Vi behöver mer. -Det finns inget mer.
Örten är sällsynt av en anledning.
Den är starkt antimagisk, och är alltså även antihäx.
Det här är inte från en misslyckad laserpeel.
-Det måste finnas mer. -Nej.
Häxor utplånade den från jorden för ett sekel sen.
Det här var enda källan.
Jag hade en ruskigt effektiv bundsförvant som sa att du var här.
Så det finns goda och onda vampyrer?
Kan man säga. Det är invecklat.
Och det här är en ond vampyr.
-Den som dödade din syster? -Ja.
Men det var länge sen.
Jag hjälper inte honom.
Men det är invecklat.
För du hjälper hans bror.
-Som är en god vampyr. -Precis.
Livnär sig den goda vampyren också på människor?
Dödar han dem?
Stefan...
Alltså, inte nu, men...
Är det invecklat?
Men under de senaste dagarna
har jag förstått ditt hat för vampyrer
-och vad de gjort med din stad. -Ja.
Men så hjälpte du en av dem att döda en vampyrdödare.
Det låter inte invecklat.
Du anar inte vad jag har genomgått i den här stan.
Nej, det gör jag inte.
Men hur mycket genomgick du för att du aldrig valde tog ställning?
Nån gång slutar det vara vampyrernas fel att staden är så här.
Och istället blir det ditt.
Då så.
Kom igen. Var fan är du?
Kom igen.
Snälla, var vid liv.
Flaskorna är redo.
Blöjorna är också redo. Alltså, att slängas.
Förlåt.
-Hej. -Hej.
-Är det olägligt? -Det är ju relativt.
Jag är inte på flykt från en övernaturlig jägarinna.
-Hur mår du? -Har mått bättre.
Det dröjer nog innan jag kan komma på besök.
Örten är visst mer sällsynt än väntat.
Det är helt okej.
Det är möjligt att det är risk för smittspridning
så det kanske inte gör nåt.
Du, jag har tänkt på en sak...
Jag har varit på flykt med Valerie ett tag
och utan örten kan jag inte sakta ner.
Men du kanske kan hänga på?
Det låter nog hemskt att vara på flykt.
Men det kan vara kul. Vi kan åka till Europa.
Se världen. Bara du och jag.
Vad säger du?
Stefan...
Jag... Jag vill bara träffa dig, Care.
Jag vill träffa dig också, men...
Det är som en krigszon här, och Alaric...
Han behöver dig.
Ja, jag fattar.
Okej... Vi kommer på nåt så fort det här med jägarinnan är över.
Ja. Det gör vi.
Av ren nyfikenhet...
Vad känner du inför Dallas?
Dallas...
Jag har inte funderat på det...
Det är ingen dålig plats att bo på.
Och så är barnen här.
Jag behöver förstärkning. Och fler blöjor.
-Förlåt, Stefan. Jag måste gå. -Jag fattar.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Hon blir kvar, eller hur?
Det verkar så.
Vi kommer på nåt.
Stefan. Hörru.
Vad är det med mig?
Vad händer?
Snälla, var vid liv.
Stefan.
Mitt bröst.
Stefan?
Kom igen. Drick.
Nej, fan också.
Stefan.
Andas. Kom igen, andas.
Jag kan inte stoppa det. Det funkar inte.
Andas.
Andas!
Tack och lov.
Hoppsan.
Just det.
Vad fan gör du?
Du sa att hon blir starkare för varje gång.
Damon kan inte döda henne. Han är chanslös.
Armory är på väg till Mystic Falls.
-De är där snart. -Inte snart nog.
Hon är kopplad till en evig.
Jag kanske kan försvaga den. Och henne.
-Det kanske dödar henne och Stefan. -Gör jag inget dödar hon Damon.
Är du villig att döda för honom? Tror du att han bryr sig så om dig?
Ja, det tror jag.
Du vet inte vad han planerar, va?
Vill du prata om din kärlek nu?
Jag är väldigt intresserad just nu.
-Han var vampyr. -Minsann.
Relationer mellan vampyr och människa är min specialitet.
Min med. Men de håller inte i längden. Med tanke på att jag jagade honom.
Seså. Spring.
Jag jagar gärna en andra Salvatore.
Får jag inget försprång för att jag räddade dig?
Ta det, då.
Å andra sidan...
Säg inte att jag aldrig erbjöd dig nåt.
Det vore mer rättvist om jag fick döda dig.
Din bror dör oavsett.
Genom att rädda mig tar du död på dig själv.
Lugn. Jag missar aldrig.
Ge eld!
Inte de heller.
Tack.
Rayna är officiellt i fångenskap.
Och Bennett-häxan?
Hon inser hur lite hennes vän bryr sig.
Jag minns inte att jag bad dig släppa henne.
Hon skulle ju hjälpa oss med Rayna.
Ja. Rayna var prio ett.
Bonnie Bennett kommer tätt därefter.
Letar du efter nåt att fira med?
Jag är imponerad.
Jag fick meddelandet. Jag trodde inte att du skulle döda henne.
Mitt meddelande löd: "Hon är omhändertagen."
-Hon är omhändertagen. -Ja.
-Du dödade henne inte? -Jo, flera gånger.
Hon har visst bara åtta liv.
Problemet är det sista.
Om hon dör för gott,
gör alla med ett ärr det också.
-Vi kan inte döda henne? -Nej.
Som tur är har Armory henne.
De låter henne inte fly.
Förutom när de gjorde det.
Jag vet att det inte är optimalt.
Men det är allt vi har.
Caroline stannar i Dallas med Ric och barnen.
Tråkigt att höra, min bror.
Det var väntat.
-Du fattar det inte. -Vadå?
Så länge jag har ärret jagar Rayna mig.
Det handlar inte bara om oss två. Det finns barn inblandade.
Jag sätter dem inte i fara.
Och då kan jag inte vara med min flickvän så länge Rayna lever.
Men nu sa du att hon aldrig får dö.
Vi måste hitta ett sätt att antingen bli av med henne eller ärret.
Det är en bra plan.
Till dig.
Vad är det här?
Vi vet båda att den sista tiden har varit omöjlig för mig.
Jag har balanserat på lina och ständigt ramlat av.
Jag är ingen bra bror utan Elena.
När jag inte är en bra bror blir folk skadade.
Tänker du bara fly?
Nix. Jag ska stanna på ett ställe.
Uttorkad. Bredvid henne.
Ja.
Jag räddade ditt liv. Om och om igen. Jag valde dig.
Jag offrade alla och allt för din skull.
Ska du bara vända mig ryggen? Nu?
Vi är vampyrer. Det är tillfälligt, Stefan.
Vi ses igen.
Hör på mig.
Om du bara bryr det minsta om mig,
din bror,
din familj,
då går du inte ut genom den dörren.
Spara en fin bourbon åt mig, min bror.
Vi behöver den för att lösa allt det här om ca 60 år.
-Det är verkligen olägligt, Matt. -Det tar ingen lång stund.
Jag vill inte slänga ut dig, men det gör jag.
Ja, det vet jag.
Jag skulle inte kunna stoppa dig.
För du är vampyr och jag är människa.
Jag har tänkt mycket på det.
På min plats i den här stan.
Mitt hem.
När det finns vampyrer här är människorna i deras grepp.
Ni kan bryta mot alla våra lagar.
Ni kan förgöra allt vi bygger upp.
Vi är chanslösa mot er.
Men idag är det nog.
Ursäkta?
Vampyrerna måste lämna Mystic Falls.
För gott. Allihop.
Jag har förståelse för om du genomgår en moral kris
men det här är mitt hem.
Jag går ingenstans.
Det här är bilder från Grill idag.
På Damon när han gör övernaturliga saker med Rayna.
Jag har film på dig med.
Många timmar från stans övervakningssystem.
Jag vill inte visa det för nån och avslöja dig.
Hotar du mig?
Ja. Det gör jag.
Och det avskyr jag.
Jag avskyr att behöva hota min vän för att han är vampyr.
Jag avskyr att jag har vampyrvänner.
Men det handlar inte om mig. Eller dig.
Det handlar om vårt hem.
Som gång på gång blir förstört.
Bara så här kan cykeln brytas.
Du har tills slutet av dagen på dig.
Damon också.
Hej kompis.
Det här är ett uselt sätt att göra det här på
men jag är en usel person, så det passar väl.
När du läser det här ligger jag uttorkad i en kista.
Bredvid Elena.
Och jag vaknar inte förrän hon gör det.
Så det här blir väl mitt officiella farväl.
Jag tänker inte bli blödig, men du förtjänar sanningen.
Jag säger till Stefan att världen är bättre
utan en Elena-lös Damon.
Att det är bäst för alla att jag försvinner.
Det ser han säkert igenom.
För i ärlighetens namn skiter jag fullständigt i världen.
Sanningen är att jag inte mår nåt vidare.
Jag är riktigt jävla deppig.
Det har jag varit sen hon lämnade mig.
Före henne visste jag inte hur det kändes att vara lycklig.
Att vara tillfredsställd.
Att vara komplett.
Men det vet jag nu.
Och nu när jag har upplevt den känslan...
Att leva utan den?
Det vore meningslöst.
STANNAR DU, ELLER ÄR DET DAGS ATT GE SIG AV?
VI FORTSÄTTER
Det var allt.
Det var fint att känna dig.
Du tänkte inte ens ta farväl.
Enzo berättade att du frågade efter Elenas kista.
Han berättade vad du planerade. Jag trodde honom inte.
Jag tänkte, om Damon torkar ut tills Elena vaknar
då ses vi aldrig mer.
Så skulle han inte göra.
Jag skrev ett brev till dig som jag gav till Stefan...
Är vi vänner?
Självklart.
Vi försöker inte döda varann längre...
Nej. Det gör jag inte.
Inga förolämpningar. Inga skämt.
Är vi vänner?
Jag vet varför du ville göra det i ett brev.
För att kunna torka ut i fred.
Och föreställa dig den reaktion du önskade.
Att jag läser det och tänker: "Vad jag kommer att sakna honom."
Synd.
För det är inte min reaktion.
Det här är det.
Jag accepterar inte ditt beslut.
Jag accepterar inte att du väljer dig själv.
Jag accepterar inte att jag inte får se dig
min bästa vän, nånsin mer.
Det sårar mig.
Det gör ont.
Det här gör ont.
Och medan du torkar ut,
medan du plågas av hunger
och blodet lämnar din kropp
är det vad jag vill att du ska minnas.
Att du sårade mig.
Bon. Hör på mig.
Nej.
Du har inte rätt att ta farväl.
Damon. Vakna.
TRE ÅR SENARE
Jag behöver dig. Vakna för helvete!
-Vi måste dra. -Varför?
Hon är tillbaka. Ärret öppnade sig i morse.
Hon kommer inte sluta förrän du är död.
Det är Stefan. Mitt ärr har öppnat sig. Jag har ont om tid.
-Du måste varna Caroline. -Okej, jag fixar det.
Men du borde vara på språng.
Det är jag redan.
Jag vill aldrig mer höra namnet "Stefan Salvatore".
Hur ett dåligt beslut
kan förvandla ditt liv till nåt du inte känner igen.
Tack, Bonnie.
Damon.
När pratade du senast med din flickvän?
-Vad i helvete vill du? -Stefan är jagad igen
och det dröjer inte länge
förrän Caroline utnyttjas för att locka fram honom.
Jag heter Caroline.
Jag har ett viktigt meddelande till Stefan Salvatore.
Jag är tillbaka innan du vet ordet av.
23 minuter.
Tid nog för att ta mig in,
ta död på fröken brallis och hämta Caroline.
Kör runt.
-Vi ber om ursäkt för avbrottet. -Det är inte bra.
Du har blivit förgiftad med varulvsgift.
-Upp. -Hjälper du henne?
Okej, jag gjorde det. Han är borta.
Nu får jag aldrig se dig igen.
Ha ett bra liv.
Jag vet inte hur det är med dig, men jag är utmattad.
Vi borde nästan ha champagne, eller nåt.
Ja. Äntligen fick du mig.
Här är jag.
Jag tar verkligen inte åt mig äran.
Du kom till mig.
Du var säker. Undangömd.
Du agerade smart.
Sen betedde du dig korkat. Vad hände?
Fast vi vet ju vad som hände.
Jag tog nån som du älskar.
Damon.
Och Caroline.
Det blir visst två stycken.
Kan du inte berätta vem av dem som förde dig hit?
Hon eller han?
Okej. Behåll dina hemligheter.
Du behöver nåt som håller dig sällskap i helvetet.
Eller...
Det finns en plan B.
Men jag vet att du inte gillar beslut.
-Plan B? -Ja.
Tro det eller ej, men jag vill inte döda dig.
Jag förstår inte.
Tro mig bara.
Du förtjänar inte såret.
Men nån annan gör det.
Det är möjligt för mig att överföra det på nån som förtjänar det mer.
Det borde ha varit Damon från början.
Det vet du lika väl som jag.
Ska du ställa oss mot varann?
Bra försök.
Fast det var inte hennes idé.
Det var min.
Översättning: Sofie C Granqvist, Deluxe et på nån som förtjänar det mer.