Din episoadele anterioare din Jurnalele vampirilor
copiii lui Alaric sunt viitorul sabatului.
I-ar fi protejat oricum ar fi putut.
Sunt în tine.
- Ce faci aici, Lorenzo? - Sunt aici pentru tine.
- Cine e Julian? - A fost dragostea vieţii mele.
Nepotul tău a fost ucis de Julian.
Am legat viaţa lui Julian de a mea.
Suntem legaţi. Dacă el moare, mor şi eu.
Mama noastră şi-a înscenat moartea,
şi-a lăsat fii în urmă, a început o nouă familie
şi s-a dat peste cap să ne uite pentru totdeauna!
Cât mă priveşte, merită ce primeşte.
Ştiai că Valerie a fost însărcinată cu copilul lui Stefan?
Valerie? Nu.
Te iubesc, draga mea. Nu te voi răni niciodată.
Aveaţi dreptate despre Julian,
dar nu-l voi mai lăsa să ne rănească.
Am un plan şi de data asta, nu vom fi prinşi.
Unde sunt?
Aşa e, Dallas.
Casa părului tapat şi a preşedinţilor oribili.
Şi capcana în care ai intrat.
Din păcate, nu tu eşti cel pe care speram să-l prind.
Deci oaspetele misterios îşi face apariţia.
De ce nu-mi faci o favoare?
Vino mai aproape ca să te văd.
Mamă?
A trecut ceva timp.
- Care e planul? - Julian trebuie să moară azi.
Totul trebuie să pară normal.
Julian nu e prost.
Dacă află că Lily s-a întors împotriva lui, vom muri toţi.
Deci o pui să doarmă cu un psihopat.
Sună logic.
Nu te uita la mine, eu am vrut să-i înfigem
o ţepuşă în inimă şi să scăpăm de toată drama asta pentru totdeauna.
Dar planul A cel complicat pare un compromis fericit.
Nu e complicat.
Luăm sângele lui Julian, iar apoi, Nora,
Beau, sau Mary Louise îl folosesc
să-l dezlege de Lily, şi-l putem ucide.
Ai trecut peste ceva important.
Chiar crezi că Beau, Mary Louise,
şi Nora ne vor ajuta?
Asta e. Nora nu mai face clătite.
Eu? Tu ai vrut ca bucăţelele de ciocolată să se topească.
Să se topească, nu să dea foc casei şi să ne ucidă pe toţi.
Nimeni nu ucide pe nimeni înainte de masă.
Nu prăpădesc mâncarea asta.
Dragă. Te-am trezit.
Ce distracţie aici.
Julian se comportă cu ereticii lui Lily ca şi cum ar fi copiii lui.
Iar ei îl venerează, nu se vor întoarce împotriva lui.
Vechea ţepuşă în inimă arată
ca o alternativă bună acum. Zic şi eu.
Cred că singurul mod de a face asta
este să lansăm opţiunea nucleară.
- Care e aia? - Eu.
Ştiu cum să- câştig de partea noastră.
Da, super. Dar ultima dată
ea era oaia neagră a familiei.
Ce le vei spune să-i faci să se răzgândească?
Adevărul.
Pare un adevărat festin. Care-i ocazia?
- Nu-mi spune că ai uitat. - Ce să uit?
A aniversarea noastră.
Mary Lou şi cu mine suntem împreună de 133 de ani.
Sigur că şi-a amintit. De fapt,
a fost ideea lui Lily să găzduim petrecerea de diseară.
Serios? Lily Salvatore dă o petrecere?
Să ghicesc, ne vom îmbăta cu ceai şi vom broda.
Nimic nu spune "Te-am iubit de mai bine de un secol"
ca adormitul până la nouă şi un sfert.
Fetelor, ne subestimaţi.
Cred că vor avea o surpriză minunată,
nu crezi, dragostea mea?
Da.
Da, o surpriză.
"Dragă Elena, sunt însărcinată."
"Povestea pe scurt,
"sunt gemenii lui Ric şi Jo,
"care au fost transportaţi în mod magic în pântecul meu disponibil
"de sabatul Gemini.
"Cred că m-am gândit că dacă scriu asta mă va ajuta să-mi dau seama
"cum ar trebui să mă simt în legătură cu asta,
"pe de-o parte, ştiu cât de mult contează pentru Alaric,
"dar pe cealaltă,
nu ştiu ce înseamnă pentru mine."
- Hei. - Ştiri de ultimă oră.
Mai ştii toţi oamenii ăia pe care Julian îi depozita în oraş?
- Au dispărut în dimineaţa asta. - Asta e ciudat.
- Unde s-au dus? - Asta încerc să aflu.
Vrei să chiuleşti şi să mă ajuţi să-i dau de cap?
De fapt, nu pot.
Se pare că Valerie avea dreptate.
- Stai. Chiar eşti însărcinată? - Da.
- Ce a spus Stefan? - A fost foarte încurajator
şi a vrut să se asigure că voi fi bine.
Cel puţin aşa sper să fie după ce-i spun azi.
Ce faci aici, Lorenzo?
Caut secţiunea de cărţi de ajutor.
Se pare că am sentimente
pentru cineva cu gusturi proaste,
dar nu pot să scap de ea.
Trebuie să iau ceva pentru aniversarea Norei şi a lui Mary Lou.
Nora obişnuia să citească un poem
în continuu când am fost închişi.
Cred că se numea "Răspunsul nimfei către păstor".
"Dar cum ar putea tinereţea să reziste, iar dragostea să mai respire încă,
să n-aibă fericirea nici dată, nici vârstă sau nevoi,
"Atunci plăcerile acestea mintea-mi le-ar putea mişca
"Să trăiască cu tine
Şi să fie dragostea ta."
Nu ştiam că-ţi place poezia.
Sunt multe lucruri despre mine
pe care n-ai vrut să le ştii.
Poemele lui Sir Walter Raleigh, un adevărat englez.
Asta pare o ediţie decentă.
Chiar crezi că aşa ceva va convinge ereticii
să treacă de partea ta şi nu a tatălui lor vitreg şi rău
care-i răsfaţă cu ponei şi îngheţată?
- Nu am de ales. - Ba da, ai.
Fugi. Pleacă cu mine din oraş. Lasă-ţii fii să-şi facă planul
cât timp tu dispari.
O, Lorenzo...
Nu pot fugi de asta.
- Eu am făcut asta. - Nu eşti în siguranţă.
Vino cu mine.
Ştii că nu pot face asta.
Dar dacă ai putea...
Dacă aş putea...
Mult noroc, Lily.
Vei avea nevoie.
- Nu văd nimic. - Asta şi vreau.
Julian. Destule jocuri.
Cum doreşti.
Asta e epic.
Cine sunt oamenii ăştia?
Prieteni, mâncare, ce vreţi voi să fie.
Au fost constrânşi să vă împlinească toate dorinţele.
Dar sunt aşa mulţi.
I-am strâns pentru ocazia asta.
Eşti bolnav? Lily nu va permite asta.
Haide, e aniversarea voastră. Să bem ceva în cinstea voastră.
Ce se petrece aici?
Relaxează-te, dragă. E o petrecere.
Regula e că ne putem hrăni cu cei care trec graniţa oraşului.
Unul aici, altul acolo, dar de unde au venit
toţi oamenii ăştia, Julian?
Sigur nu au luat autobuzul să fie cina noastră.
Vezi? Ţi-am spus că nu e capabilă să se distreze.
Hai. Să mergem până nu ne distruge toată seara.
Dar...
pentru că e o ocazie specială, presupun că
putem face o excepţie.
Vedeţi? Ca pe vremuri.
Damon. Lily mi-a trimis locaţia lor. Să mergem.
Bună.
Credeam că înveţi.
Am învăţat, dar sunt aici acum. Surpriză.
Maşina de distragere a lui Stefan.
- Spune-mi că tu nu vii. - Unde?
La aniversarea Norei şi a lui Mary Louise.
Super. Şi tu eşti aici. E perfect.
Ce faci aici?
Eu...
Spune, blondino.
Ştii ce? O să merg cu Damon.
Stefan poate să vină apoi.
- Ce? Nu. - Da. Hai să mergem.
Ce a fost asta?
Trebuie să vorbim.
Ştiu, e o nebunie.
Bebeluşi mutaţi în mod magic? Eu...
nici eu nu am crezut, dar apoi am mâncat
9 porţii de îngheţată în trei ore, şi nu mă mai încap hainele,
şi apoi am fost la doctor pentru o ecografie şi...
Poţi să spui ceva.
Nu cred că am cuvinte.
Ştiu.
- Trebuie să plec. - Cum?
Evident. trebuie să vorbim despre asta.
Da avem şansa asta mică
de a-i veni de hac lui Julian în seara asta, şi asta e...
Vremea nepotrivită? Crede-mă, înţeleg.
Nu, nu, e...
Adică, da. Da, e.
Dar vom vorbi despre asta când mă întorc.
- Ok. - Promit.
- Unde mă duci? - Linişte. Am nevoie de părerea ta.
Crezi că va vrea?
Te iubeşte. Ar fi vrut
şi când o putea ucide asta.
De ce sunt aşa emoţionată?
Probabil pentru dragostea vieţii tale e prea încrezută
pentru a purta piatra asta micuţă, care reflectă lumina în cutie.
Lily nu ne lasă să ieşim din Mystic Falls, deci
opţiunile mele au fost limitate la chic de miner.
O relaţie aşa frumoasă ca a voastră merită ceva mai bun.
Asta a aparţinut cuiva regal din Franţa. Cred că o prinţesă.
Mi-a spus că s-a îndrăgostit.
E perfect.
Inelul perfect pentru cuplul perfect.
Sunt aşa fericit pentru voi.
Asta citeam tuturor în lumea-închisoare.
Am crezut că ar fi un cadou frumos de aniversare.
Îmi aminteşte de tot prin ce am trecut ca o familie.
Mulţumesc, Lily. E aşa special. Îmi place mult.
Ghici cine.
Bărbatul pe care-l aleg înaintea altora.
Vă las singuri, porumbeilor.
Dansează cu mine.
Nu ştiu cum să dansez pe genul ăsta de muzică.
Nu-ţi fie teamă. Am mituit DJ-ul să pună o melodie lentă.
O recunoşti?
Ar trebui?
Nu muzica, dar poate vocea.
Nu aş uita niciodată vocea asta.
Cânta aşa frumos.
Când te gândeşti la tot ce am îndurat ca o familie...
Şi acum, în sfârşit, suntem împreună.
Ca pe vremuri.
Aproape ca pe vremuri.
Nu te-ai distrat deloc ca atunci.
Nu, sunt perfect mulţumită cu pungile de sânge.
Nu, îţi e teamă.
Teamă de ce?
Să te dedici cu totul...
Să te alături cu totul familiei noastre.
Încă mai speri
că Stefan şi Damon te vor iubi din nou,
că vom fi o familie mare şi fericită, dar nu putem, nu?
Iar speranţa asta cauzează un conflict pe care nu-l vreau.
Uită-te în jur.
Aici ai toată dragostea de care ai nevoie.
Tot ce trebuie să faci e să accepţi.
Întoarce-te la noi, Lily.
Uită şi permite-ţi să fii femeia pentru care am luptat.
Se pare că cineva se distrează.
Trebuia să o fac.
Trebuia să-i conving că sunt de partea lor.
Pare ceva luat din spintecătorii anonimi.
- Planul e amânat până la noi ordine. - Nu, nu, uite.
Valerie îi va convinge. Trebuie să continuăm planul.
Nu mai pot sta încă o clipă cu bărbatul acela.
Bine.
Julian moare în seara asta,
dar nu îmi pasă dacă încă eşti legată de el
când îi voi înfige o ţepuşă în inimă.
Da, ai fost foarte clar când ai încercat să-l ucizi ieri.
Ce vrei de la mine, o scuză?
Nu se va întâmpla. Sunt aici pentru că Stefan e băiatul mamei.
Şi nu vreau să nu vorbim tot secolul următor...
Sunt mama ta.
Cum poţi fi aşa dispreţuitor cu viaţa mea?
Pentru că tu eşti deja moartă pentru mine, Lily.
Aveam 17 ani. Tu ai plecat. Am plâns.
Am crescut. Faptul că eşti aici nu schimbă asta.
Dacă aş putea să o fac din nou, te-aş lăsa
în lumea aia ca să nu trebuiască să-ţi văd faţa din nou.
Mare.
E superb. Tu ai făcut asta?
Aproape.
Julian şi Beau m-au ajutat.
- Ce-i asta? - Un cadou pentru noi.
"Dar cum ar putea tinereţea să reziste, iar dragostea să mai respire încă,
să n-aibă fericirea nici dată, nici vârstă sau nevoi..."
Căsătoreşte-te cu mine.
133 nu sunt de ajuns, Nora.
Vreau eternitatea.
Da.
- Serios? - Da. Sigur, da.
Mă bucur pentru voi.
Ce faci aici,
pe lângă faptul că distrugi cel mai bun moment din viaţa mea?
Trebuie să vorbim despre cel mai groaznic moment din a mea.
Hei! Dă-i drumul.
Îmi pare aşa rău, ofiţere.
Am găsit-o pe aici şi am presupus că are vârsta de băut.
Ce e în neregulă cu tine?
Să spunem că nu fata nu m-a vrut.
Nu cred că ţi se potriveşte salvatul de vieţi.
De ce nu-i spui asta fetei căreia era să-i smulgi gâtul?
Da, bine,
presupun că asta înseamnă că ai salvat o persoană.
Damon nu te-a vrut,
Lily nu te-a vrut,
iar oraşul ăsta nu te-a vrut niciodată,
deci ce faci aici?
Te-aş putea întreba acelaşi lucru.
Ereticii dau o petrecere criminală
în preţiosul tău oraş,
şi tot ce faci e să-mi opreşti distracţia.
Nu eşti pe măsura mea.
Ai venit nepregătit pentru lupta asta
şi asta te va ucide.
Tipic
Nora şi cu mine avem o noapte pe an, iar Valerie nu se poate
abţine din a încerca să atragă atenţia.
Asta nu e despre mine.
E despre familia noastră.
Stai. Unde e Julian? Ar trebui să-l aşteptăm.
Julian nu ni se va alătura.
Ce petrecere.
Mama ta a fost de acord.
E o educatoare în baie care să dovedească asta.
O, mama.
Sigur te-a făcut să crezi că s-a bucurat de asta, nu?
Faţa lui s-a răcit.
Nu m-am putut lupta cu el. Nu l-am putut opri.
Julian m-a bătut fără milă
şi când s-a oprit, copilul meu era mort.
Uciderea copilului meu nu a fost doar un moft.
A fost o acţiune calculată şi manipulatoare.
Ce faceţi voi aici?
E o petrecere aniversară, ne-am gândit
să venim să o susţinem pe cea drăguţă şi pe iubita ei rea.
Asta nu are sens.
De ce ar face Julian aşa ceva? Ce a avut de câştigat?
Pe mine. Nu aş fi mers niciodată în Europa cu el
dacă aş fi ştiut despre nepotul meu.
Nepot?
Stefan era tatăl copilului.
Nu am putut face faţă.
Mi-am luat viaţa şi aşa am devenit prima eretică.
Şi când Julian a văzut cât de puternică sunt, a vrut mai mult.
Suntem armata lui, nu familia lui.
Mereu am fost.
Lily... e adevărat?
Cred tot ce spune Valerie.
Când mi-a spus ce a păţit, a fost
e parcă toate luminile din cameră s-au aprins
şi am putut să-l văd pe Julian aşa cum e.
De asta îl părăsesc.
Dar nu poate face asta fără ajutorul vostru,
deci întrebarea este... pe cine credeţi?
Mare.
Ai auzit ce a spus. Ce mai aştepţi?
Scuze, dar sunt multe de digerat.
De asta stăm împreună.
Suntem familie.
Beau, dă-mi mâna.
Ce face?
- Se pregăteşte. - Pentru ce?
Lily, sângerezi.
Va deveni mult mai rău.
Să-l legăm.
Damon îl leagă pe Julian acum.
Am sângele lui.
Bine.
Îl aşteaptă în seră.
Caroline e însărcinată.
Da, nici eu nu am ştiut ce să spun.
Vreau să ştiu cum s-a întâmplat asta?
Vraja Geminilor. Sunt gemeni.
Nu ai mei, evident.
Uau.
Cred că eşti copleşit.
Nu m-am descurcat chiar bine.
Ai vreun sfat?
Spune-i că o iubeşti.
Nu uita prin ce trebuie să treacă ea.
Iar apoi, într-o zi,
pregăteşte-te ca ea să sacrifice totul pentru ei.
Nu că eu aş putea da sfaturi.
L-am ales pe Julian înaintea tuturor.
Da, dar acum va muri
şi o poţi lua de la cap fără el.
E prea târziu,
şi am pierdut deja atâtea.
Nu m-ai pierdut pe mine.
Serios?
Cred că...
dorinţa de a ierta ce nu se poate ierta este în gena mea.
Dar din păcate, Damon...
Nu simte la fel.
Tu ai fost prima femeie care i-a frânt inima.
A ridicat un zid de atunci,
dar îl poţi dărâma.
Nu.
L-am pierdut.
Am văzut-o în ochii lui.
Mă vrea moartă.
Crezi că eu nu am mai văzut asta?
Damon a exersat privirea aia pe mine
în ultimii 150 de ani.
Atunci, poate poţi să-i dai un sfat mamei tale.
Cum îl câştig înapoi?
În timp.
Mintea mea e uimită de acest devotament orbesc pe care-l ai pentru Lily,
când femeia a venit cu ideea
de a te ţine departe de sufletul tău pereche timp de 60, 70 de ani.
- Nu mai vorbi. - Şi uite, aici eşti,
îţi rişti viaţa să fii aici
cu mine pentru a o ţine pe ea în viaţă.
Nu-l asculta. Ştie că va muri oricum.
Dar dacă te poate provoca să-l ucizi acum,
atunci îţi vei petrece eternitatea ca băiatul care şi-a ucis mama.
Nu eşti tu fată deşteaptă.
E păcat.
Presupun că şi copilul tău ar fi fost la fel de deştept...
Du-te dracului, Julian.
Ce-i asta?
Se pare că cine câştigă jocul de foosball poate să mă ucidă.
E pinball, şi eu am scorul mare.
Aţi rupt legătura deja?
De unde ştiu că era însărcinată cu copilul lui Stefan?
Mă testezi?
Chiar crezi că aş inventa asta?
Ai minţit-o pe Lily despre aventura ta cu Stefan,
aşa cum ne-ai minţit pe noi despre uciderea lui Oscar,
deci de ce te-aş crede acum?
Bine, Nancy Grace, destul.
Lasă adulţii să se ocupe de asta.
Ce faci?
Şi de asta, Mary Louise,
tu ai fost mereu preferata mea.
Ori eşti foarte beat,
ori mă suni să-mi spui că ţi-ai găsit altă iubită.
Niciuna din variante,
dar ceva de băut suna tare bine acum.
Da, mie îmi spui.
Îmi pare rău pentru cum am reacţionat.
Nu am ştiu ce să spun, şi...
Nu am vrut să spun ceva greşit, aşa că...
Am plecat.
Cred că nu e un lucru corect pe care-l poţi spune
când afli că iubita ta
e însărcinată în mod magic cu copiii altcuiva.
Ştiu că asta ni se întâmplă amândurora.
Şi tu ai fost alături de mine
când am pierdut-o pe mama,
deci înţeleg dacă vrei să fugi mâncând pământul.
Nu plec nicăieri
pentru că te iubesc.
Cred că e ceva corect ce poţi să spui.
Ascultă, oricât de
ciudat va devenit. Sunt aici pentru tine.
Vom trece împreună prin asta.
Eşti sigur? Pentru că poate deveni foarte ciudat.
- Sunt sigur. - Ok.
Şi eu te iubesc.
Mare.
Unde te duci? Tot trebuie să o dezlegăm pe Lily.
- Trebuie să plec de aici. - Mare, opreşte-te.
Ai plâns. Ce s-a întâmplat?
O, Doamne.
lucrurile au scăpat de sub control, Lily. E destul.
Ce faci? Lasă-i să plece.
Nu pot, pentru că dacă o fac,
ciclul ăsta nenorocit va continua.
Şi te iubesc pe tine şi pe familia pe care
am construit-o împreună prea mult să permit asta.
Deci...
unul trăieşte, unul moare.
Tu trebuie să alegi care.
- Nu voi face asta. - Ba o vei face.
Ai petrecut prea mult timp încercând să ai tot.
Minciunile, violenţa,
totul pentru că ai vrut imposibilul.
Adevărul e că ori eşti un Salvatore
ori eşti una din noi,
dar nu poţi fi şi una şi alta.
Acum alege.
Alege.
Cum ai putut să-i faci asta lui Lily?
Cum a putut Valerie să facă ce ne-a făcut?
Nu a spus adevărul despre nimic, Nora.
Relaţia ei cu Stefan? Minciuni.
- Să-l ucidă pe Oscar? Mai multe minciuni. - Asta e diferit.
- Bineînţeles că crezi asta. - I-a luat copilul
şi tot eşti de partea lui?
Şi tu eşti de partea unei fete care şi-a ucis fratele?
Nu. Ce faci?
Asta nu reprezintă dragostea noastră, reprezintă
puterea lui Julian de a ne manipula. Nu-l vreau.
- Nora, te rog... - Nu vreau nimic.
Nora. Nora!
Tu nu eşti aşa.
Bărbatul de care m-am îndrăgostit nu e aşa.
Erai bun, blând, amuzant.
Nu, tu... încă eşti în şoc
din iadul în care ai fost închis atâta timp.
Nu iadul l-a făcut aşa, Lily. S-a născut aşa.
Verbina asta ustură ca naiba,
iar drama voastră de familie face iadul să arate ca Disneyland.
Deci, vă rog,
înfige-o repede fix în inimă.
Să terminăm cu asta.
Ai ales ereticii înaintea mea şi a lui Stefan
de fiecare dată. De ce să te opreşti acum.
Lily, te rog.
Tu eşti o fată aşa puternică.
Îmi pare rău că nu am văzut-o mai devreme.
Fiule...
Te rog să mă ierţi.
Ucide-mă!
Haide. Fă-o, Lily.
Te înşeli despre atâtea lucruri.
Nu am avut curajul să-ţi spun până acum,
dar acum am.
Te înşeli, Julian.
Îi pot alege pe amândoi.
Nu! Lily!
Lily.
Draga mea fată prostuţă.
Deja ne-am dezlegat.
- Nu. - Lily!
Păstrează-ţi puterea. Eşti plin de verbină.
Nu ai putea scăpa de aici în zilele tale bune.
- Ce naiba ai făcut? - Ţi-am urmat sfatul.
Vezi, ai dreptate.
Nu pot proteja Mystic Falls de unul singur,
dar mi-am făcut prieteni care pot ajuta.
Cine sunt aceşti prieteni?
Scuze, nu-ţi pot spune.
Vor să se introducă singuri.
Cred că m-am înşelat.
Cineva te-a vrut până la urmă.
Cred că ai aşchii în inimă. Le pot scoate.
Nora... e în regulă.
Ce fac?
Spuneţi-mi ce să fac!
Îţi iei la revedere.
Nu am fi o familie fără tine, Lily.
Te iubesc.
Îmi pare aşa rău că s-a întâmplat aşa.
Rămas bun.
Cred
că doar unul din noi
se va bucura de timp.
Promite-mi că-l vei folosi pe al tău din plin.
Nora mi-a dat inelul înapoi.
Ce-i cu toate astea?
Lily...
S-a înjunghiat în inimă.
Poftim?
A crezut că dacă se sinucide, voi muri şi eu.
Nu a realizat că ne-ai dezlegat deja.
Am crezut că dacă rup vraja o voi proteja.
Dacă fii ei ar fi reuşit să mă ucidă,
ea ar scăpa, dar...
Nu. Nu. Spune-mi că nu e aşa.
Spune-mi că nu se întâmplă asta!
S-a dus, Mary Louise. S-a dus.
Te iert pentru că l-ai iubit, Lily.
Tu voiai să ne iubeşti pe toţi.
Nu e un păcat.
Mai are doar câteva clipe.
Folosiţi-vă de ele.
Damon.
Îmi pare rău.
Spune ceva.
Tu ţi-ai făcut patul.
Să dormi bine.
Mamă?
Încă eşti aici?
Îmi pare aşa rău.
Nu cred că te pot salva.
Ai fost otrăvit cu toxină de vârcolac.
Fără tratamentul necesar, vei muri curând.
Ok, mamă, ascultă...
cât încă eşti aici
e ceva ce m-a sâcâit de
mult timp.
Îmi pare aşa rău.
"Mamă"? Uau.
Chiar trebuie să halucinezi.
Mama ta e moartă de ani buni.
Nu eşti mama mea? e ani buni.