Detta har hänt...
Vad hände mellan dig och Stefan?
Jag var hans första stora kärlek.
Stefan, detta är Julian.
Vet Stefan Salvatore om att du är gravid med hans barn?
-Vadå? -Jag ville berätta det personligen.
Julian såg till att det inte fanns nåt att berätta.
Julian gör mig bättre.
Han gjorde henne hämndlysten och grym.
Lily gav Kai idén att försätta Elena i Törnrosa-koma.
Jag kunde ha blivit far. Jag vill se honom död, Damon.
Jag är med på det.
Så om du ber mig välja mellan dig och Julian,
mitt livs kärlek, snälla förstå mig.
Julian söker efter Oscars bil. Jag tänker hitta den först.
Hon skulle bli Rics fru
men dog med två barn inom sig på deras bröllopsdag.
-Vad är det? -Min bröllopsvideo.
Jag känner igen sången.
De försökte rädda nästa generation av Gemini-tvillingar.
Jag tror att Alarics barn lever än.
De är inom dig.
OM TRE ÅR
23 minuter.
Tid nog för att ta mig in,
ta död på fröken brallis och hämta Caroline.
Är det din plan? Att ta död på henne?
Det är enkelt. Klassiskt. Kom nu.
Hör på, jag såg X:et ristat på Stefans bröst.
Hon spelar inte luffarschack. Det är en fälla.
Jag vet. Men jag ska blåsa henne. Stefen trillar inte dit.
Jag har ingen barnvakt
på halvminuts varsel, så sitt kvar.
Sitt inte bara där i bilen.
Kör runt.
Inte en chans att Stefan inte såg Carolines sändning.
Han är här om en minut.
Pumpa honom full med järnört så att han inte kan röra sig.
Är Caroline i fara, kommer jag.
Hon vill inte ha Caroline. Hon är ute efter honom. Går han in är han död.
Stefan. Stefan, snälla!
Du får nog nöja dig med den andra, Blondie.
Stefan, jag...
Vi ber om ursäkt för avbrottet i detta program.
Mitt namn är Caroline.
Det är inte bra.
Lyssna noga, är du snäll.
Jag har ett brådskande meddelande till Stefan Salvatore.
IDAG
Enkelt nog.
Två streck, du är gravid, ett streck, du är inte det.
Hur många om man mystiskt blir på smällen
av en bunt döda häxor?
Jag gissar att vi får veta om tre minuter.
Det är galet.
Du är professor i ockulta studier.
Har du nånsin hört talas om en gravid vampyr?
Nej. Tills för några veckor, hade jag aldrig hört talas om en sten
som var full av plågade vampyrers själar heller.
Men hur är det möjligt? Tekniskt sett är jag död.
Din kropp fungerar nästan normalt.
Ditt hjärta slår. Du andas.
Är det så omöjligt?
Varför skulle du inte kunna ha en baby? Eller två?
-Varför vill häxorna det? -De hade nog inget val.
Alla Gemini är döende.
De får inte låta sina häxkonster dö ut.
De måste sätta barnen i säkerhet.
Inuti en kropp som inte dör.
-Doftar det majsbröd? -Vi firar Tacksägelsedagen.
Tacksägelsedagen är imorgon.
Vi firar aftonen innan. Eller nåt sånt.
Vad hände med att döda Julian? Minns du honom?
Dödade han din förstfödde?
Jag ställde in allt på schemat för att få honom under jord.
Eller har du fullt upp med bakning?
Julian vet att jag vill se honom död. Vårt nästa drag måste vara smart.
Vi har troligen bara en chans till.
Jag greppar nog inte hela Martha Stewart-strategin.
Jag planerar att rekrytera en allierad.
Jag har med mig tranbär.
Svar nej.
Jag förstår inte. Valerie var så säker.
Hon hade väl fel. Eller spelade nåt knäppt spel.
Hur som helst, tror jag mer på det än på henne.
Jag är ledsen. Jag vet hur myckert du ville det här.
Hej, Matt. Nu är inte rätt tillfälle.
Bonnie och jag hittade två dussin
som betvingats att hänga på skolan igår.
Jag har ringt, men hon svarar inte.
Jag börjar oroa mig.
Jag tror hon är med Enzo.
Vad? Nu blev jag orolig. Vad fan gör hon med honom?
Jag vet inte. Fick du ut dem?
Vi sövde dem för att få dem därifrån,
men imorse var alla tillbaka som förut.
Varför skulle nån tvinga folk
att samlas på en high school i en övergiven stad?
Matt?
Hej, Car. Hur snabbt kan du ta dig till grillen?
Jag bjöd dig för att få ett slut på det här.
Jag vill att vi alla går vidare.
Om pilgrimerna och indianerna klarade det, finns det hopp för oss också.
Vi kallar dem ursprungsfolk nu.
Men vi är inte här för att rätta dina daterade rasuttryck,
eller hur, Stefan?
Jag vill övertala dig
att hjälpa oss bli av med Julian.
Är det här nån slags fälla?
Lyssna bara ett ögonblick.
1863 gjorde jag Valerie gravid.
Hon höll det hemligt för dig, och för oss alla.
Och Julian fick reda på det och kände sig hotad.
Han slog henne tills barnet inte levde längre.
Hennes barn, ditt barnbarn,
mördades av Julian.
Hon svor att hemlighålla det, men sanningen är för viktig.
Du måste veta vilken slags man han är.
Jag tror att Stefan försöker säga att du har dålig smak.
Min son, Valerie ljög för mig i över ett århundrade om dig.
Sen försökte hon döda en familjemedlem i berått mod
och bränna upp mitt livs kärlek.
Gör dig själv en tjänst,
förlora inte mer sömn över den stackars flickans ord.
Jag antar att det är mig man skrattar åt.
-Jag var en idiot som trodde henne. -Jag också. Mycket av det.
Men jag gör inte om samma misstag.
Då skålar vi för att gå vidare?
För att gå vidare.
Koncentrerad järnört.
Oj.
Har jag sagt att jag gillar din stil?
Jag kände på mig att det skulle bli svårt.
Bästa tacksägelsehelgen nånsin.
Varför skulle en hundraårig vampyr och ett gäng groupies
så desperat försöka hitta nåt
som står och samlar damm bland beslagtagna fordon?
Det verkar vara under hans värdighet.
Om Julian vill ha det, vill jag också det.
Pratar vi om Oscars bil eller om Lily?
Du gör inte det här för att hejda en psykopat.
Du vill bara ha flickan.
Grattis, du har precis låst upp var mans sanna motivation i livet.
Låt mig ge dig ett råd.
Sluta behandla Lily som en trofé.
Så talar den som man aldrig bråkat om.
Det är inte särskilt upphetsande.
Prova blommor. En stilla middag. Lyssna.
Jag har hittat den.
Jag antar att Julian inte vill ha den för begagnatvärdet.
Charmigt.
Jag slår vad om att det är vad Julian letar efter.
-Vad gör det så speciellt? -Jag har nog sett den förut.
När jag forskade om stenen. Låt se vad jag kan hitta.
Jag behöver ingen forskning för att hitta spetsfundigheter.
Vad mer behöver vi veta?
Om han vill döda nån med den,
eller oroar sig för att dödas av den.
Det finns ett sätt att veta.
Kör in den i honom. Vad händer?
Jag vet vad som inte händer,
Lily blir hopplöst förälskad i den som mördade hennes hjärtevän.
-Inte om det ser ut som självförsvar. -God idé.
Börja slåss med en extremt mäktig, galen, uråldrig vampyr.
Borde gå bra.
Är det ett uns av oro jag hör i din röst?
Nu när jag tänker på saken, varför inte döda varann?
Det blir en god affär för mig.
Vad gör du?
Julian har i princip hjärntvättat dig
som Giuseppe på sin tid.
Vad har Giuseppe med det här att göra?
Först trodde du inte på att pappa var ett monster.
Men nånstans längs vägen,
började varningslampan att blinka: "Psyko! Psyko!"
Vi behöver bara få den att blinka igen.
Vad talar du om?
Det är ett mönster, Lily.
Du ser det inte med Julian, som du inte heller gjorde med Giuseppe.
Minns du den skojiga tacksägelsehelgen anno 1851?
1851.
Friska upp mitt minne, bror.
Var det året då far tog mig med ut till bondgården
och tvingade mig nacka min tama kalkon?
Ja, det var det året.
Det var minnesvärt.
Och jag vill passa på att tacka Gud
för att ha givit mig en vacker hustru och två fina pojkar,
ett bord med god mat,
och en mage stor nog att rymma allt.
Min son, ät din middag, är du snäll.
Jag mäktar inte.
-Vad är fel, raring? -Det var inte en inbjudan, Damon.
Ät.
-Varför äter han inte? -För att det är Sami.
Djuret sattes till jorden som näring, inte för att vara din vän.
Ät upp nu,
annars får du sova i matkällaren så du ångrar dig.
Mor, tvinga mig inte att äta upp henne.
Du hörde din far, Damon.
Vila i frid, Sami.
Jag avhöll dig från att kasta ett mål mat.
Jag förstår inte vad det har att göra med mitt förhållande.
Du förstår inte, Lily. Det är hela poängen.
Du är blind.
Du dras till män som manipulerar dig till att se vad de vill.
-Män som utnyttjar dig. -Förlåt.
Järnörtsrepen skär in, gör mig disträ
och gör det svårt att koncentrera på din föreläsning om att tåla våld.
Det här är poänglöst. Poppigt men likväl poänglöst.
Nej, vi är här som hennes ögonöppnare.
Du ska sitta här och lyssna på varenda ord jag säger.
Och till sist kommer du att hjälpa oss döda din pojkvän.
Jag har hittat fler vid rådhuset. Och ett dussin på snabbköpet.
-Varför har de dropp? -Saltlösning. För att behålla vätska.
Det behövs bara om de ska vara här ett tag.
De använder dem som levande blodbanker.
Jag gissar att det här är kättarnas tacksägelsemiddag.
Problemet är att jag inte hittar några märken på dem.
Vilket är ännu läskigare. Ingen livnär sig på dem.
De får näring.
De här hittade jag i soptunnan. Lax, stek, järnrik mat.
Antagligen för att öka antalet röda blodkroppar.
Det är som om nån gödde boskap inför slakten.
Car. Du...
-Mår du bra? -Ja.
Nej, det gör du inte. Du kräktes nyss.
Jag tror att jag åt en utgången blodpåse igår eller nåt.
Plus talet om mat och järn och slaktboskap.
Är du en matförgiftad vampyr?
Ja, Matt. Jag är en matförgiftad vampyr
i ett rum med vida större problem.
Sluta stirra som om du aldrig sett en vampyr spy förut.
Börja leta efter ett sätt att bryta tvånget.
Jag kan inte göra dem till vampyrer.
Och inte heller bryta tvånget.
Då kanske vi inte måste bryta det. Kanske kan det avledas.
Bartender. Glömde du drickspotten?
Vet du vem jag är?
Ja. Den hemlösa passageraren Lily förbarmade sig över.
-Hon har berättat allt om dig. -Lustigt. Hon har knappt nämnt dig.
Vad för dig hit?
Jag glömde nåt som betyder mycket för mig.
Min gitarr.
Jag har inte sett nån här.
Lily kanske slängde ut den med resten av skräpet.
Det betvivlar jag. Hon älskar när jag spelar för henne.
Ibland ber hon mig att spela. Och det finns inget sätt att neka.
Jag hoppas att du inte antyder nåt opassande.
Och om så vore?
Vi får göra upp som gentlemän.
Men jag försäkrade Lily
om att det inte skulle bli mer blodspillan i huset.
Lovade du nåt mer?
Vill du att jag tar bort tvånget från alla dessa människor?
Har du nån idé om hur lång tid det tar?
Troligen den tid det tar med en person
gånger antalet människor i rummet.
Jag vill skjuta Julians planer i sank
men att sifonera de här personerna gör ingen skillnad.
Han byter bara ut dem. Byter ett liv mot ett annat.
Jag kan inte föreställa mig att det här är den tryggaste stan
för nån som du att vistas i.
-Vad ska det betyda? -Inget.
En gravid vampyr är inte ingenting.
-Vad? -Jag är inte gravid.
Jag är inte gravid.
Okej, Valerie här övertygade stackars Alaric
att Gemini Coven dumpade sina tvillingbäbisar i min...
Vet du vad? Glöm det. Det är inte sant.
Det är inte sant. Testet bekräftade det.
Tack vare dig är nog Alaric fortfarande hemma
och väntar på ett andra blått streck.
Nu kanske vore rätt tillfälle att ringa honom
och förklara hur nåt så viktigt kunde gå så fel.
Måste jag påminna dig om att jag kallade på hjälp?
Om du inte tycker jag är talangfull nog,
kommer jag gladeligen att hitta andra saker att göra med min tid.
Förlåt.
Kanske var det bara otursam magi.
Kan du hjälpa oss? Upphäva deras tvång?
Vet du vad sant mod är?
De flesta gör inte det.
Det är inte att trotsa oddsen och tro att man kommer att vinna.
Nej, det är ren och skär tillit.
Mod är att veta att man kommer att förlora,
men göra det ändå.
Är det din strategi? Att tråka ut mig till underkastelse?
Om du inte låter mig hitta en ärbar utväg,
har jag inget annat val än att ge dig en ärofull död.
Låt oss skrida till verket. Välj ditt vapen.
Är de här nödvändiga? De är rätt smärtsamma.
-Bränner det? -Det vet du.
Låt se om jag kan fixa det.
Näpp, tydligen inte.
-Nu räcker det, Damon. -Vad? Tycker hon det här är smärtsamt?
Prova att vara 12 år och hjälplös.
Jag är klar. Får jag gå nu?
Strax, Lily. En whisky, tack.
Jag hade sparat den här till ett särskilt tillfälle.
Men sen upptäckte jag att det fattades pengar i mitt skrivbord.
-Vet du nåt om det? -Nej.
Stefan? Har du rotat i din fars skrivbord?
De har väl ändå inte fått ben och promenerat iväg?
Vem av er var det? Erkänn här och nu.
Som en man.
Vem tog pengarna?
Det var inte vi.
Tänk på det arbete som er mor har lagt ned på
att uppfostra er till goda samhällsmedborgare.
Vill ni verkligen utsätta henne för tanken på
att hon är ett fullständigt nederlag?
-Nej. -Vad skulle en riktig man göra?
-Han skulle säga sanningen. -Och sanningen är?
Jag tog dem.
Jag har inte uppfostrat dig till tjuv.
Jag har inte heller uppfostrat dig till lögnare. Och idag har du talat sanning.
Har ni lärt er er läxa?
Jag vill förvissa mig om att ni inte glömmer det.
Jag tog inte Giuseppes pengar.
Jag erkände för att jag var rädd för Stefans skull.
Det är ditt mönster, Lily.
Julian är ett monster. Giuseppe var ett monster--
Tror du inte jag vet det? Jag var gift med honom i 20 år.
Vilken dåre tar du mig för?
Tror du jag trodde dig när du hade
handen isboxen och du sa
att du fått en skråma på armen när du lekte?
Jag är inte blind, Damon.
Jag visste exakt vad han gjorde med dig den kvällen.
Jag gick och hämtade hans whisky, som han bad mig.
Och jag var i trappan när jag hörde dig skrika.
Du sprang förbi och höll i din arm. Du såg mig inte genom tårarna.
Och du gjorde ingenting.
-Ingenting? -Det är inte sant.
-Allt jag gjorde var-- -Lily.
Nån försöker döda Julian.
Vad pratar du om?
För att skydda honom från dig, läste vi en förbannelse.
Vi band Julians liv till mitt.
Vi är förbundna. Om han dör, dör jag.
-Jag ser att ni redan har träffats. -Var har ni fått den där?
Du tog fel väg och hamnade i Mystic Falls.
Åk och glöm allt du har sett här.
Vad?
Vill du inte tala om Valerie och babyspådomen?
-Det finns inget att säga. -Jag har aldrig förut sett dig kräkas.
Det är för att jag är artig, inte gravid.
Jag kan inte bära Alarics barn.
Det är inte bara omöjligt,
det strider mot universums fysikaliska lagar.
Beau.
Jag vet inte vilka gruvligheter Julian har planerat,
men du är bättre än så här. Jag känner dig. Jag är din vän.
Beau. Julian är ond. Han bryr sig inte om vår familj.
Han bryr sig bara om sig själv.
-Varsågod. -Tack.
Jag var den som tog pengarna.
På tacksägelsedagen.
-Det var jag. -Jag förstår inte.
Din far lät mig aldrig få nånting. Jag levde under hans kontroll.
Jag hade inga egna medel. Inga tillgångar.
Du stod i rummet bredvid när din son torterades,
du erkände inte och stannade sen hos din man i ytterligare fem år?
Jag försökte rädda oss. Vi tänkte rymma.
Jag ville skydda er pojkar. Vi skulle aldrig träffa honom igen.
Men er far, var trots fylla och elände, alltid ett steg före.
Letar du efter de här?
-Jag vet inte vad de är. -Tågbiljetter.
Tre stycken. Planerar du en resa?
Giuseppe, nu är det slut på det roliga.
Det skulle vara en överraskning.
Du kunde ta pojkarna till New York över helgen.
och se det nya ångfartyget vi har läst om i tidningen.
Du tog pengarna. Och jag straffade Damon för ditt svek.
Sen försökte du stjäla mina barn från mig.
Försöker du nåt sånt igen, tar jag pojkarna och ger mig av långt bort.
Du kommer att bli ensam. Och får aldrig mer se dem.
Förstår du?
Det var därför jag stannade.
Giuseppe var ett monster.
Han manipulerade mig inte. Jag var inte blind. Jag visste det.
Det enda jag brydde mig om mer än att lämna honom
var att skydda dig och din bror.
Allt jag gjorde då,
gjorde jag för er skull.
Litet tips från ett proffs,
nästa gång du vill döda en uråldrig psykopat,
välj inte ett svärd från junioravdelningen.
Tvärtom, antar jag att svärdet smiddes för just det uppdraget.
Inkommande.
Är du här?
Ja, jag är här.
Och du är full.
-Är allt okej? -Det är utmärkt.
Okej. Jag kom för att hämta en bok som jag hade lämnat här...
Jag ska göra min forskning här, om det är okej för dig.
Mitt kontor är ditt kontor.
Bra.
-Vill du prata om det? -Nä.
Okej. Jag trodde inte det.
Så, Enzo har hittat ett svärd i Oscars bil
och tror att jag har dödat Julian.
Jag har hittat det. Det här är det, förutom att det...
Ser det här ut som en Fenixsten, tycker du?
Ja.
Ja, det ser ut som en Fenixsten.
Okej.
"Stenen ger svärdet kraft mot odödliga väsen.
"Utan den är klingan bara en klinga."
Åh, nej.
Snyggt siktat.
Den jäkeln länkar sitt liv till min mammas och utmanar till duell?
Vad är det här? Hamlet med en fri teatergrupp?
Vänta. Ta om det där.
Vad pratar du om? Länkat sig själv till din mamma?
Han använder Lily som mänsklig sköld.
Han glömmer att hälften av alla människor
som bor kvar i den här stan avskyr henne.
Damon, säg att du inte precis dödade Lily.
Borde inte du vara... Mer död?
Är du skadad?
-Jag mår fint. -Okej.
Det är inte dig jag oroar mig för.
Är det inte möjligt att "Döda psykot" och "Rädda barnen"
låter lika bara på häxlatin?
Och icke att förglömma, att du varit ute ur leken i cirka 100 år?
Tusen år kunde gå, jag skulle ändå aldrig glömma.
Det går inte en dag utan att jag tänker på de orden.
Varför kan du så mycket om det här?
Som om du brydde dig? Och du tror inte på nåt jag säger.
Jag är beredd att tro dig.
Okej?
Du måste vara 100 % ärlig mot mig. Snälla.
Hur kan du veta så mycket om förbannelsen?
Därför att jag har använt den. Jag var gravid innan jag blev omvänd.
Julian visste att om Lily fick veta, skulle det förstöra hans planer.
Hon skulle återvända till Mystic Falls istället.
Han avslutade det snabbt.
Men jag gjorde allt i min makt för att rädda livet inom mig.
Jag hade inget häxmöte, utan bara mig själv.
Hur mycket jag än försökte, var jag inte stark nog.
Men varför skulle din baby få Lily att återvända till Mystic Falls?
Det är den stora hemlighet som du delar med Stefan.
Var barnet hans?
Vår historia slutade i tragedi.
Men du får chans att se till att det inte går illa för Alaric.
-Valerie, testet var negativt. -Testa igen.
Låt bli!
Tack Gud, du är okej. Jag blev så orolig.
Vad är det som pågår?
Damon stötte ett svärd i mitt bröst för att se
om det var likadant som att stöta det i ditt.
Självklart trodde han att han skulle döda mig.
-Vad talar han om? -Vad spelar det för roll?
Det fungerade ändå inte.
Ta mig hem, snälla.
Vad?
Titta vem som äntligen ringer mig.
Ledsen. Jag blev uppehållen på en skrot ihop med Enzo,
vilket inte ens var det värsta den dagen.
Jag behöver hjälp, Bon. Men du svarar inte och umgås
hellre med killen som kidnappat din rumskompis.
Vi umgicks inte. Jag hjälpte honom hitta ett svärd för att döda Julian.
-Var är du? Jag möter dig. -Strunta i det.
Tyler och Jeremy tog mitt samtal.
De tror att de hittat ett sätt att hjälpa och jag kollar upp det.
Jag tror att vi båda behöver en drink.
Jag hörde att det inte gick så bra idag.
Med svärdet eller med Lily? Svaret är detsamma.
Var det allt? Ger du upp?
När nio ryssar säger att man är full, ligger man ned.
Lily visade vilka avsikter hon har.
Bra.
Du klarar dig bättre utan henne.
Kom igen. Du menar väl inte att du är förvånad?
Du önskade Julian död. Jag ville straffa mamma.
Det var ett sätt att slå två flugor i en smäll. Jag förändras inte.
Lily kommer aldrig att förändras. Och inte du heller.
Du kommer aldrig att sluta leta efter en liten försonande punkt hos Lily.
Hon kommer aldrig sluta att göra dig besviken.
Du har fel. Du känner inte till hela historien--
Jag vill inte veta hela historien, Stefan.
Jag vill inte höra ursäkter, lögner eller annat från honom,
utom på det sätt jag vet att det gick till.
Vår mor fejkade sin död, lämnade sina söner,
startade en ny familj och gjorde allt för att glömma oss.
Det är den enda berättelse som betyder nåt, Stefan.
Hon kastade oss åt sidan, utan en tanke på vad som hände oss.
Så vitt jag kan se, får hon vad hon förtjänar.
Hon får vad hon förtjänar.
Jag vet inte hur det är med dig, men jag behöver ett varmt bad.
Vad gjorde du i skogen med Lorenzo?
Du känner mig, jag kan inte motstå en kamp med svärd.
Mitt liv var förbundet med ditt.
Jag förlorar aldrig.
Julian, det här är inte bara en rödvinsfläck på skjortan.
Älskling, du var aldrig i fara.
Lustigt att det lockar att kvävas av sitt eget blod.
Vi var bara pojkar som slogs för vår ära.
Det var mest fånigt. Tills en oartig, ouppfostrad son
dök upp och försökte döda oss båda.
Visste du att du Valerie en gång bar Stefans barn?
Valerie? Nej, det visste jag inte.
Enligt mina söner visste du det,
och när du fick reda på det, slog du henne tills hon förlorade barnet.
Lily,
du känner mig.
Du vet hur djupt jag bryr mig om familjen vi har skapat.
Och jag skulle göra vad som helst för att hålla ihop oss.
Jag skulle aldrig ha gjort nåt så upprörande.
Hör så jag babblar på.
Du måste ju vara upprörd, och här går jag på som ingenting.
Det skulle tillintetgöra mig om jag sårade dig.
Kan du förlåta mig?
Självklart.
Jag hatar att se dig lida.
Jag var full och var inte mig själv.
Men tanken på att förlora dig och mina söner,
väckte raseriet inom mig.
Jag kan inte dömas för att vilja hålla ihop min familj.
Kan du förlåta mig?
Självklart.
Kom hit.
Se på mig.
Jag älskar dig, raring.
Jag skulle aldrig såra dig.
I vilken månad är du?
Jag vet inte vad jag ska svara.
Okej, låt se vad vi kan se.
-Är det säkert att du är gravid? -Hurså? Vad är fel?
Jag ser ingen baby, än mindre två.
-Är du helt säker? -Tvillingar är svåra att missa.
Jag hör inga hjärtslag heller.
Jag beklagar om du har fått avvikande information.
Jag låter er vara ensamma en stund.
-Jag är ledsen. -Nej, jag är ledsen.
Jag ville så desperat tro att det faktiskt var möjligt.
Jag är ledsen att jag lät dig gå igenom allt det här.
För en sekund trodde jag också på det.
Jag såg läkaren gå.
Hon sa att du hade fel.
Är du säker på det?
Vad gör du?
Åh, herregud.
-Jag är inte säker på att du kan-- -Låt henne försöka.
Jag har aldrig begripit varför förbannelsen var riktad mot dig,
men testet visade sig negativt. Och sen slog det mig.
Jag gömde dig från Beau för att skydda dig.
Alarics bäbisar är häxkonstens framtid.
De skulle ha skyddat dem med alla medel.
Vänta, vänta, hur är det möjligt?
De doldes.
Kom du tillbaka för att hämta tallriken?
Får jag komma in?
Vad pågår?
Du hade rätt.
Förlåt mig. Jag hörde inte vad du sa.
Du hade rätt om Julian. Jag borde ha sett det tidigare.
Jag bytte ett monster mot ett annat.
Men jag ska inte låta honom skada oss mer.
Jag har en plan. Och den här gången, åker vi inte fast.