Viděli jste...
Co bylo mezi tebou a Stefanem?
Byla jsem Stefanova první láska.
Stefane, tohle je Julian.
Julian byl muž, do kterého se nemáš zamilovat.
Ví Stefan Salvatore, že čekáš jeho dítě?
-Cože? -Chtěla jsem ti to říct osobně,
ale Julian se postaral, aby nebylo o čem mluvit.
-Nikomu to prosím neříkej. -Neřeknu, slibuju.
Fénixův kámen dokáže vzkřísit lidi z mrtvých.
Udělali jsme chybu. Jo v tom kameni nikdy nebyla.
Do jejího těla jsme dali někoho jiného.
-Ty nejsi moje manželka. -Myslím, že ne.
Přijdeme na to společně.
Spálit tělo toho parchanta by pro Lily bylo až moc mírné.
Chci jí dát toho muže,
po kterém se jí sto let stýskalo.
A pak mu chci před ní utrhnout hlavu.
Julian je ďábel. Nemůžu dovolit, aby ho Lily přivedla zpátky.
Jestli se jí to povede, zabiju Juliana já sám.
Pověz mi, co chlapovi běží hlavou,
než si řekne,
"Myslím, že si vezmu ty s kohouty?"
-To jsem nevybíral já. -Počkej. Třpytka.
Jo, to je riziko rodičovství. Co sakra chceš, Damone?
Kdy jsi naposledy mluvil se svou snoubenkou?
Vidím, že se to šíří rychle.
Dneska mi napsala. Proč?
V kolik to bylo hodin a co psala?
12:18, "Potřebujeme chleba?"
Ale teď nebere telefon.
Jo. Nerada bere telefon před vysíláním.
To je mi jedno. Zavolej jí. Stefana zase honí
a už brzy se z Caroline stane návnada,
která ho vyláká ven.
Uhni.
Omlouváme se za přerušení vašeho programu.
Jmenuji se Caroline. Jsem produkční pro KQBC News.
Prosím pozorně poslouchejte.
Mám naléhavý vzkaz pro Stefana Salvatora.
Ale, ale. Zdá se, že tvoje stará
dnes domů na večeři asi nepřijde.
UPÍŘÍ DENÍKY VII. 6. díl: Servírovat chlazené
Podrž tu zbraň. To je ono.
Tak, napřed uděláš to...
... že takhle odtrhneš papír z patrony.
Podej mi nabiják. To je ono.
Udělej to ty.
Zatlač to až úplně dolů. Vynikající.
-Jak daleko dostřelím? -Vidíš...
vidíš tamhle ten strom, jak se z něj odlupuje kůra?
Ne.
-Docela daleko, co? -Můžu do toho střelit?
-Já ti nevím. Jsi už dost starý? -Je mi 11.
-Mně bylo poprvé 12. -Tati, já to zvládnu.
-Myslíš? -Jo.
Tak jo. Dobře.
Pojďme si najít jelena. Pojď.
Trik je nikdy nespustit oči z cíle.
Chápeš?
Jacobe?
Jacobe!
Jacobe! Jacobe!
Jacobe!
Hej, to jsem jenom já.
-Ahoj. -Kdo je Jacob?
-Kdo? -Jacob. Křičel jsi jeho jméno.
To musel být zlý sen.
To asi proto, že spíš na gauči, ty hlupáčku.
Co tady dole děláš?
To bude moje chyba.
Jen jsem ti chtěla říct, že jsem vypotřebovala zbytek šamponu.
Valerie, nevěděla jsem, že jsi tady.
Byla, minulý čas. Jenom jednu noc.
-Měla bych se jít obléct. -Jo, to bys měla.
-Dobře. -Fajn.
-Vysvětluj. -Jo.
Lily chce Juliana vzkřísit z mrtvých.
Valerie se snažila spálit jeho tělo, než se k němu Lily dostane,
jenže to moc nevyšlo.
Nechápu, proč je to náš problém.
Až Lily vrátí Juliana do jeho těla, zjistí,
co Valerie udělala a půjde po ní.
Jo. Pořád mi to nějak nedochází.
Tak mi možná můžeš věřit, že vím, co dělám.
Takže ty tvrdíš, že Valerie potřebuje zmizet...
Nové jméno, novou práci, zemi na opačné straně polokoule.
-Ne. Ne. -Zrovna jsi řekl, že je v nebezpečí.
Kdybych ji měla na letiště zavézt já sama,
tak to udělám.
Leda bys s tím měl problém.
Víš, tenhle způsob manipulace
se mi fakt líbí.
Ať už podnikáme cokoliv, musíme to udělat rychle.
Lidi z Fénixova kamene zešílí
a Julianova duše byla pryč přes sto let,
takže ať už je kdekoliv, já musím být co nejdál.
Víš, Beau, šerm musí být plynulý.
Jako konverzace.
Já mluvím, ty posloucháš.
Já mluvím dál.
Zlepšil ses. Výborně, můj příteli.
Pánové, zahrada vám není dost velká?
Beau na tom trval, že ano, příteli?
Běžte s tím prosím ven.
No, slyšel jsi tu strašlivě přitažlivou ženu.
Jsi podezřele rozjařený.
Určitě bys neměl být v posteli?
Má drahá, musím být zase na nohou.
Posledních 100 let jsem trávil na zádech,
takže pokud nemáš nabídku, kterou bych nedokázal odmítnout...
Dobře.
Lákavé, ale mám jiný nápad.
A už teď se mi líbí.
-Máme tady nepřátele. -Myslíš Valerii.
To jméno se v tomhle domě nebude vyslovovat.
Mám na mysli moje syny.
Tvoji synové jsou naživu?
Dobrá, pár věcí musím dohnat.
Přesně to jsem si říkala.
"Lily Salvatorová si žádá vaši přítomnost
na oslavě mírumilovnosti města
a uvítání nového přítele. Dnes večer v 5 hodin."
Zdá se, že mamča vzkřísila svého drahouška.
Slibuju, že budu stát při tobě a budu tě milovat.
-Ahoj. -Čau.
Víš, jak jsme díky staré relikvii vzkřísili tvoji manželku
a do jejího těla nacpali jinou duši?
Proč že mi voláš?
Jsem ve Scull Baru a nepravá Jo tu drží notebook,
jako by to byla kniha.
Slíbils, že jí pomůžeš zjistit,
kdo je, než něco vyvede.
Jo a vždy, když se na ni podívám,
vidím svou zavražděnou ženu, tak si dávám pauzu.
Vím, že je to pro tebe asi nesnesitelné.
Nemáme potuchy, co se s ní stane.
Nemůžeme ji nechat bez dozoru.
Tak na ni dohlídni.
Nemůžu. Musím jet do Mystic Falls. Lily pořádá
večírek na usmířenou, který nejspíš skončí
smrtí přátel, když nepřijdu,
takže sem honem přijď. Pokud možno,
než někdo Jo požádá, aby operovala, jo?
Jdeš bez kravaty? Tak já taky.
Nejen bez kravaty, já nejdu.
Viděl jsi pozvánku. Julian je zpět. Půjdeš.
Abych sledoval Lily, jak pomrkává na svého pitomého zombie zajíčka?
Radši zůstanu doma a opakovaně si budu ukopávat palec u nohy.
Uvědomuješ si, že ten pitomý zombie zajíček
žije v našem domě, koupe se ve tvé vaně a ujídá tvoje bonbónky.
Já vím. A taky vím, že je největší máminou láskou.
Mámy, která přiměla Kaie, aby Elenin život spojil s Bonnie,
aby mi bylo mizerně příštích 60 let a kousek.
-Co naznačuješ? -Díky Julianovi je šťastná.
Čím víc spolu budou, tím bude šťastnější,
a o to víc bude tragičtější, až jí za půl roku předám jeho srdce.
-Za půl roku? -Jo, plus minus.
Jenom ať pěkně doufá. Ať si plánují společnou věčnost,
a pak šup a je po něm.
To může být menší problém, brácho,
protože já toho hajzla plánuju zabít dnes.
Seattle vypadá dobře.
Hele, mají tam Space Needle, vynikající kafe, horu St. Helens.
Déšť.
Neřekla bych, že jsi milovnice slunce.
Pořád je tu ještě Indonésie.
Mohla by sis pronajmout chatku na pláži a pít z kokosových ořechů.
A být 15 tisíc kiláků oběma směry daleko od tvého kluka.
Na chvilku přeskočme místa
a probereme jména, protože Valerie Tulleová je snadno dohledatelné.
Co třeba... Matilda.
Na Matildu se výborně hodíš.
Matilda Pettigrewová, z Liverpoolu v Anglii.
Co, chceš, abych ti to napsala?
Chováš se ke mně, jako ke zraněnému ptáčátku,
jako bych byla nějaká oběť, ale to nejsem.
Až Stefan zabije Juliana, nikomu už neublíží
a já budu moct to nadělení hodit za hlavu.
Jaké nadělení?
Však víš, důvod, proč se tak bojím Juliana,
moje velké tajemství, ten hororový příběh.
Stefan ti to musel říct.
Sice slíbil, že to nikomu neřekne,
ale nevěděla jsem, že zahrne i tebe.
Jeho oddanost je vážně atraktivní, že?
Promiň, ale co že mi to neřekl?
To je jedno. Jak jsi to říkala?
Matilda Pettigrewová z Liverpoolu?
To je dobré. Líbí se mi to.
Takže takhle k sobě dáš ty pasující kousky sladkostí.
To je ono. A máš to.
Mary Louise trvalo první kolo celý měsíc.
A tohle má být jako zábava, že?
Jo. Dej tomu ještě pět minut a budeš na tom závislý.
Myslím, že tahle éra ti sedí, Noro.
Ani nevím.
Lily nás drží za hranicí města.
Nic tady pro nás není.
Myslím, že je jen nervózní z toho, nechat své ptáčky vyletět ven.
Nechce mít na krku další Valerii.
Valerie je zrádkyně a Lily ví, že vůbec nejsem jako ona.
Ne. To rozhodně nejsi.
Možná bych si s Lily mohl promluvit. Třeba ji dokážu přesvědčit,
aby trochu povolila opratě.
-To bys udělal? -Samozřejmě.
Tady jste. Hosté přijíždějí.
Pomůžete mi je přivítat?
To je budeš vítat oblečená v tomhle?
-Co je na tom špatného? -Vůbec nic, Mary Louise.
Vypadáš úchvatně. Jako vždycky.
Smím dovnitř, nebo mě musí pozvat vaše uklízečka?
Nechali jsme dům přepsat zase na nás.
Byla příliš drahá. Pojď dovnitř.
Děkuju.
Pozornost ze sklepa Lockwoodových.
Děkuju.
Kde se tady vzali všichni ti lidé?
Ze sousedních měst.
Přislíbili jsme jim večer s pitím a konverzací.
Takže jste je ovládli.
Chtěla jsem ti ukázat, jak vypadá smír.
Moje rodina je civilizovaná. Nikdo z nich není v nebezpečí.
Cože? Bez kravaty?
-Co ty tady děláš? -Chyběly mi moje zásoby.
Chlapci, běžte se bavit. Tohle dám pryč.
Řekni mi, že jsi tu, abys mi pomohl.
Víš, jak jsi to chtěl předělat?
-Nemůžu ti to dovolit. -Proč kruci ne?
Protože Lily právě přestavila nábytek
a potřebuje si ho chvilku zažít, zamilovat se do toho feng-šuej.
Jo. Budu hádat... dalšího půl roku.
Dobře, vzdávám to. Co mi uniká? Proč ti na tom tak záleží?
Prostě řekněme, že ten nábytek, který Lily koupila, je šílený
a je třeba se ho okamžitě zbavit.
Pánové, vítejte.
-Jsem Julian. -Já Damon.
Lily mi o tobě všechno řekla.
Tehdy jsi byl samozřejmě ještě chlapec a teď jsi... no, prostě ty.
-Stefane, jak už je to dlouho? -Ani nevím.
Asi jsem čas neřešil, když jsem na tebe nemyslel.
Můj šarm na tebe zřejmě nepůsobí.
Musíte být příšerně střízliví.
Beau, přines těm pánům něco k pití, ano?
-Strážníku Donovane. Vítejte. -Jsem Matt.
Formality šly stranou, když jste mě ty
a tvoje holka skoro vysály.
Dobře, hele, celý smysl tohohle mejdanu je začít znovu, takže...
Mám nápad. Co kdybys přesvědčila rodinu, aby odešla z Mystic Falls?
A proč bych to dělala?
Proč by se banda upírů držela
v opuštěném městě, kde není nic k snědku?
O čem to mluvíme?
Jak nás má Matt plné zuby.
Chci zpátky svoje město, pokud možno dřív, než zase někdo umře.
Rozhlédni se. Podívej se na všechny ty lidi.
Jsou pořád naživu, ne?
Alespoň do moučníků.
Jenom to zhoršuješ.
Pojď, půjdeme se seznámit s lidmi.
Nějaké zvíře, co budou servírovat, si mohlo přivést doprovod?
Moc vtipné. Jsem pozvaný.
-Jdeš si očíhnout konkurenta. -Není koho očíhnout.
Když už jsi tady,
kdyby něco, jsi můj doprovod.
Cože?
Lorenzo, jsem tak ráda, že jsi přišel.
Nenechal bych si to ujít.
Bonnie, vím, že jsme nezačaly nejlépe,
ale snad můžeme začít znovu.
Kvůli vám už nikdy neuvidím
svou nejlepší kámošku, takže doufám, že žertujete.
Pěkný šťouch.
Je to přece můj kulečníkový stůl.
Damone, pojď si zahrát s námi.
Šel bych, ale mám iracionální strach z kulečníkových stolů.
Není to spíš strach z prohry?
Počkat. To nikdy...
Nikdy jsi neslyšel historku o týpkovi,
co se snažil zabít upíra během hry?
Vzhledem k tomu, že moje tělo
celé století stagnovalo, co kdybys mi to osvětlil?
Byl jeden takový chlap.
Stavěný asi jako Stefan, možná o trošičku větší,
trochu víc udělaný, vlasy ne tak vysoký.
Pokračuj dál.
Jo, takže ten upír, kterého chtěl zabít,
byl nejmíň o 300 let starší než on
a všichni, co měli aspoň půl mozku věděli,
že je idiot,
ale byl nevysvětlitelně posedlý.
Takže s tím upírem hraje kulečník
a zrovna když se ten upír chystá na svůj poslední šťouch...
-A? -Nikdy neměl šanci.
Jo. Najednou se tam objevil jiný upír
a zastavil ho.
Jak jsem říkal, byl to idiot.
Páni, to je překrásný příběh, Hemingwayi.
Díky.
Vidím, že jsi zkrotila internet.
Jeden ze studentů mi ukázal něco, co se jmenuje WebDoktor.
Evidentně mám nějakou formu retrográdní amnézie.
Zatím jsem vyloučila encefalitidu
a paraneoplastickou limbickou encefalitidu.
Většina příznaků spadá pod amnézii ve stavu fuga,
což je vzácné,
ale to je i vstát z mrtvých.
Což jsem řekla moc nahlas.
-Co? -Nic.
Doktorko Laughlinová, jste zpátky. Nemáte vědeckou dovolenou?
Laura Homestedová, vaše internistka v nemocnici minulý semestr.
No jistě. Pamatuješ si Lauru, o které jsi mi říkala, ne?
Laura, moje hvězdná studentka.
Opravdu? Dala jste mi Céčko.
-Jaké byly vaše líbánky? -Úžasné, že, Ricu?
Jo, fantastické.
Doktorko Laughlinová, váš nos.
Teče vám krev z nosu.
-Nedonesla byste nějaké ubrousky? -Jo, hned se vrátím.
Co se to se mnou sakra děje?
Nerada večírek přerušuju, ale chtěla jsem
představit svého nejdražšího Juliana.
Právě se vrátil, řekněme, z cestování po cizině.
Má rodina je konečně celá.
Doufám, že se za nějaký čas
dokážeme vzájemně akceptovat
a společně obnovíme tohle město
s jeho obyvateli a zajistíme mír.
-Na zdraví. -Na zdraví.
Beau, můžu tě o něco poprosit?
Lilyiny obavy o mně nebyly úplně zcestné.
Můj čas mimo mi možná trochu zamotal hlavu,
samozřejmě se není čeho obávat,
ale existuje něco,
co by mi přineslo obrovskou úlevu.
Náš drahý zesnulý Oscar měl něco mého,
ale když zemřel, nebylo to u něj,
tak jsem si říkal, že je to možná v jeho automobilu.
Mohl bys zjistit, kam ho poslali?
Skvělé.
Ještě jsme se neseznámili.
-Julian. -Lorenzo.
Ty masovo-sýrové spirály byly dekadentní.
Vaši zaměstnanci odvedli skvělou práci.
Vyřídím jim vaše komplimenty.
Říká se tomu důstojnost. Měj nějakou, je zdarma.
Na oplátku mám něco nedocenitelného.
Julian hledá Oscarovo auto. Hodlám ho najít jako první.
-Co to děláš? -Lily se dívá.
Upravuju ti kravatu, aby žárlila, dobrý doprovod to tak dělá.
To přece chceš, ne? Aby trošku žárlila?
Možná trochu.
Každopádně jsem získal to, kvůli čemu jsem přišel.
Užij si večer.
Začala jí téct krev z nosu...
-A pak tohle. -Na.
Dej si moji krev.
Vypij to. Vyléčí tě to.
Nebo ne.
Co se s ní sakra děje?
Vypadá to, že upír a lidské tělo
se moc nesnesou.
-Jak to myslíš? -Ve Fénixově kameni jsou upíří duše.
Oscar měl upíří tělo, dostal upíří duši
a zbláznil se. Jo byla člověk.
Je zřejmé, že lidské tělo nedokáže snést
esenci upíří duše.
Když si to dáš dohromady, vlastně se rozkládáš.
Díky, Valerie. Tvého taktu si opravdu všichni váží.
Jenom říkám, že je to mrtvola, co měla mrtvolou zůstat.
Víme, slyšeli jsme tě. Ale ta mrtvola
měla být Ricova manželka, která zemřela
ve svůj svatební den se dvěma dětmi v břiše.
Omlouvám se, to jsem netušila.
Tak teď už to víš, tak tiše seď,
než se rozloučí.
Moc krásné šaty.
Myslíš? Nora si ani nevšimla.
Tak to si musí nechat vyšetřit oči.
Baví se se všemi kromě mě.
Připadám si jako hlupák, že se snažím zaujmout vlastní přítelkyni.
Stůj klidně a nic neříkej.
Proč si nedáš něco, po čem opravdu toužíš?
Lily by mi utrhla hlavu. Nemáme se krmit na hostech.
Málem nás nechala napsat přísahu krví.
-Přesně, jak jsem čekal. -Co?
Ty, Mary Louise, jsi ztratila svůj styl.
Dívka, kterou si pamatuju, měla kuráž, byla rázná,
nebezpečná a porušovala pravidla.
Nedivím se, že se Nora nudí.
Neřeknu to, když ty taky ne.
Mar, ty ses převlékla?
Vypadáš jako Scarlett Johan...
Promiňte, můžete mi říct, kde je střední škola?
Celé město je uzavřené. Nevšiml jste si milionů značek?
Jo. Hledám střední školu.
Já vás slyšela poprvé. Proč?
Můžete mi říct, kde je střední škola?
-O čem to mluvíte? -Nevím.
Jestli mě bude hledat šéf, řeknete mu, že končím?
O co šlo?
Nevím, ale něco mi říká, že on taky ne.
Měli bychom ho sledovat...
-Pokud nemáš jiné plány. -To zabere jen minutku.
Sejdeme se u mého auta.
Kde je sakra tvoje televize?
Kde je moje postel?
Vypadá to, že ti Lily zabrala ložnici,
a vsadím tvoji starou plazmu,
že Julian nespí v pokoji pro hosty.
A já si myslel, že spí ve stoje jako kůň.
Buď mi ho pomůžeš zabít, nebo musíš odejít.
-Víš, co to znamená? -Nech toho.
Znamená to, že je máma šťastná. Ještě pár takových měsíců
a bude přesvědčená, že je to navždy, a pak udeříme, Stefane.
Podívej se na svoji ložnici. Náš dům je k nepoznání.
Lily musí odejít a začne to tím, že zabijeme Juliana.
Ty něco víš.
Vypadáš vražedně a pomstychtivě. Vypadáš, jako bys neměl lidskost,
ale nevypnul jsi ji, to znamená,
že něco víš, tak to vyklop.
-Není to moje tajemství, Damone. -Vážně?
Nora mi ukázala, kde mají dobré věci.
Ale, ale, ale. Počkej.
Je na tom snad "obyčejný zástupce"? Ne.
Stojí tam "Damonovy dobroty. Nesahat."
Vezmi Bonnie. Vypadněte odsud. Teď se to tady hodně zvrhne.
Můj bratr ten příběh popletl.
Co jsem udělala?
Že mě tak nenávidíte?
-Nejde o tebe. -Nejde o mě?
Co jsem se vrátila, snažíte se
překazit moje štěstí.
Odpověz. Co jsem udělala špatně?
No,
vidím, že Stefanův plán vyšel skvěle.
To asi vysvětluje, proč odchází tví falešní hosté.
Posaďte se, oba dva.
Neradi bychom zneužívali pozvání.
Brácho, odcházíme.
Posaď se, synku, nebo tě usadím sám.
Fajn.
Přes 100 let jsem byl uvnitř téhle věci,
bylo to peklo pro mě na míru a na čase tam nezáleží.
Ta bolest, ta prázdnota, úplná absence lidskosti,
to je opravdu doslova nekonečné.
Víte, každý den je stejný.
Vzbudím se, pokusím se utéct,
ale nakonec zavraždím jedinou osobu, kterou miluji nejvíc.
Každý den, zas a znova,
vaši matku probodnu kolíkem.
Málem to stačí k tomu, aby se zbláznil i ten nejodolnější člověk,
ale když je vám přes 475 let,
pár věcí o sobě zjistíte.
Nemůže to být reálné, protože já
bych vaší matce nikdy neublížil.
Peklo si se mnou zahrávalo.
Chtělo mě zlomit, ale...
... nenechal jsem se, protože jsem věděl, že kdybych se zlomil...
Ne, ne...
Nebyl bych muž.
Byl bych monstrum.
-Juliane! -Tvoje děti si tě vůbec neváží.
-Juliane! -Nech toho!
Juliane! Juliane!
Chlapci, hned odejděte.
Říkám si, co by o mně WebDoktor říkal teď.
Asi radši nevědět.
Nějaká žena mávala mečem,
který mi probodl srdce.
Čepel byla z kovu.
Nemělo mě to zabít, ale zabilo.
To sis teď vzpomněla?
Taky jsem si vzpomněla na své jméno.
Myslím, že jsem Florence.
Rád tě poznávám, Florence.
Je mi tak líto, že tím kvůli mně procházíš.
To je v pořádku.
Vím, že jsi chtěl zpátky svoji ženu.
Mrzí mě, že nejsem ona.
Kéž bych byla. Byla to šťastná žena.
Byl bys úžasný manžel.
Bylo to hezké...
Moc hezké znovu slyšet její hlas.
Děkuju.
Děkuju ti, že jsem se mohl rozloučit.
Sbohem, Ricu.
Hej! Co tady děláš?
On nás vůbec neviděl, co?
Tak dobrá, všichni prosím vstaňte.
Odvedeme vás odsud.
Nebude to fungovat, Matte.
Někdo je ovládl, aby tady byli.
Sanguinem filio,
sanguinem effugarex perpetuum...
Chceš bílé prostěradlo nebo to, co není bílé?
Je mi to jedno. Vyber ty.
Effugarex perpetuum...
Co to děláš?
Co to je?
Video ze svatby. Po výbuchu.
Nedokázal jsem se podívat, co se dělo po svatebních slibech.
-Valerie, vypni to. -Tiše.
Poznávám to zaříkávání.
Kluk z Blíženců, Kai, myslel, že ho posílají do vězeňského světa.
-Koho to zajímá? Vypni to. -Ne, ty neposloucháš.
Neposílali ho pryč, Caroline. Snažili se zachránit
další generaci dvojčat Blíženců.
Myslím, že tvoje děti jsou pořád naživu.
Pořád žije,
tak nevím, proč trucuješ.
Nemluvím s tebou, dokud tu nebudete oba.
A pak vás nakopu.
To proto je mezi dobrem a zlem jasná hranice, Stefane.
Já nepolezu na tvoje území,
ty nelez na to moje.
Nejde tu o tebe, Damone, tak toho nech.
Nikdy jsem si nemyslel, že to řeknu, Stefane, ale chybí mi ta doba,
kdy jsi nechával špinavou práci na bráchovi.
Popravdě nemůžu přijít na to,
proč toho chlápka tak nenávidíš,
pokud tě Valerie zase nedostala.
Nezačínej, Damone.
Jsem překvapený. Myslel jsem, že ta pravá je Caroline,
ale taky jsme si všichni mysleli, že ta pravá je Elena, co?
Co je na tom poprvé tak zvláštního, že je tak nezapomenutelné?
Valerie čekala moje dítě.
-Co? -V roce 1863.
Julian to zjistil a zbil ji tak,
že dítě nepřežilo.
Mohl jsem být otec.
Proč jsi mi to neřekl?
Co bys chtěl, abych udělal, řekl ti, že jsem mohl být otec
a sledovat, jak z toho uděláš nějaký přiblblý vtípek,
že to bylo před 150 lety?
Jo, vím, že to bylo před 150 lety, Damone,
a je blbost, že mě to tak žere, ale je to tak.
Chci, aby byl mrtvý, Damone.
Nikdo mi nezabrání, abych ho zabil...
Ne za 6 měsíců, ani za 6 týdnů...
Teď.
Dvojčata jsou pro Blížence nejdůležitější.
Pokud je těhotná matka v nebezpečí,
přesunout někam děti je magická pojistka.
Používá se to málo, ale používá.
Ricu, řekni mi, že tohle není šílené.
Moje žena, která před měsíci zemřela,
se mi podívala do očí a rozloučila se se mnou.
Tak proč sakra ne?
Nechci, aby ses upínal k něčemu,
co je šílené.
Potřebuju tvou krev.
A dej ji sem... na Indonésii,
nejzazší bod od Mystic Falls.
Tvoji potomci mají stejnou DNA jako ty.
Pokud jsou naživu, krev poputuje po mapě.
Až bude v blízkosti dětí,
mapa by se měla vznítit.
Zavři oči. Vyčisti si mysl.
Phesmatos quare infantatum.
Phesmatos quare filios.
Ado finet terraeum.
Nunc temos rogamus
Combutis et sanguinem.
Phesmatos quare infantatum.
Můžu se tě na něco zeptat? Nepřipomínal ti Julian
někoho známého?
-Mocného Giuseppeho Salvatora. -Taky sis všimnul.
Jo, ale řekl bych, že Julianův pravý hák
má trochu víc páry.
Elena a já jsme mluvili o vlastní rodině.
Byla to jen fantazie, ale i tak,
věděli jsme, že dokud je upír, tak to nejde.
Pak si vzala ten lék a najednou tu byla
možnost mít opravdovou rodinu.
Jasně, že by byla neuvěřitelně nefunkční,
ale byli bychom skutečná rodina.
Neděsilo tě pomyšlení,
že bys možná byl jako náš otec?
Ten chlápek poslal mámu pryč, aby umřela. Osaměle.
Roky nás šikanoval, a pak nás zastřelil.
Když už nic, byl bych skvělým otcem jemu navzdory.
Co ty?
Jsem na téhle zemi víc než 160 let
a viděl jsem celý svět.
Navštívil jsem každý kontinent, naučil jsem se vařit
a postavil jsem si Porsche.
Lituju jenom toho, že jsem neměl dítě.
Jestli chceš Juliana zabít, pomůžu ti.
Zítra, dnes večer, teď...
Jdu to toho.
Co se tam sakra stalo?
-Byl jsi šílený hněvem. -Hněvem?
Nabídli jsme jim pohoštění a víno, a tvoji kluci mě hodili do ohně.
Mají štěstí, že mají ještě hlavu.
Snažili se ublížit mně, víš?
Smyslem večera bylo to,
abychom ukončili náš spor, ne začali nový.
Proč řešíš, co si myslí?
Lily, kterou si pamatuju, se vzdala dětí.
Kde je ta dívka, do které jsem se zamiloval,
ta dívka, která mi připadala neodolatelná?
Tuhle její verzi nepoznávám.
Tahle verze nemá zájem vidět své děti mrtvé.
Pokud s tím máš problém, máme problém my dva.
Lily...
Možná mě můj čas jinde poznamenal víc,
než jsem ochotný přiznat.
Přál jsem si, aby to peklo skončilo,
ale moje mysl není v pořádku.
Pravdou je,
že mě děsí, že nejsem ten Julian, kterého si pamatuješ.
Napravíme to.
Napravíme to spolu, ano?
Ale musíš mi slíbit,
že už se nikdy nestane to, co dnes.
Mezitím...
se ale potřebuju cítit v bezpečí.
Tvoji kluci udeří znovu a já se musím bránit.
To, co podle mě chceš,
bude vyžadovat spolupráci celé rodiny.
Ano, ale neočekávám, že to bude problém.
Mají mě rádi.
Finet terraeum.
Nunc temos rogamus
Combutis et sanguinem.
Phesmatos quare infantatum. Phesmatos quare filios.
Ado finet terraeum. Nunc temos rogamus.
Combutis et sanguinem. Phesmatos quare filios.
Lidi, myslím, že to nefunguje.
Ado finet terraeum. Nunc temos rogamus.
Přestaňte. To kouzlo nefunguje.
Krev už je mimo mapu.
Vidíš. Varovala jsem tě, ať nemáš velké naděje.
Můj bože.
Co se sakra stalo?
-To není možné. -Co není možné?
Děti. Jsou tady.
Kde, co? Plují si někde v člunu v Tichém oceánu?
Podívej se na mapu. Kouzlo nefunguje.
Nejsou na mapě, Caroline.
Jsou uvnitř tebe.
České titulky Michaela Křížová Iyuno-SDI Group 2022 eš.