Detta har hänt...
Ric vill väcka Jo till liv
med en sten fylld av onda inkartioner.
Fenixstenen.
Bon, är du okej?
Det är nåt fel på stenen. Vi måste förstöra den.
Min mor är galen och ingen vågar stoppa henne.
Vi har ett avtal.
Vi bråkar inte med dem. De bråkar inte med oss.
Vad gör Valerie med Stefans dagbok?
Läs den 15:e juli, 1863, så förstår du varför.
Jag har träffat någon. Hon heter Valerie
och hon är nog den underbaraste flicka jag träffat.
Hon har Elena.
Jag är den enda som vet var hon är.
Hon har Caroline. Hon har Elena.
-Det är hennes plan. -Hon får inte knäcka oss.
Eller så gör vi det.
Fyra kättare kom på begravningen. Och Malcolm.
Men de var sex stycken 1903.
Alltså finns det en till.
Jag ska hitta honom. Förhandla till mig ett byte.
Vi ska få tillbaka dem båda.
TRE ÅR FRAMÅT I TIDEN
-Hallå? -Tyler. Det är Stefan.
Har du pratat med Caroline?
Nej och be mig inte göra det heller.
Jag vill inte bli inblandad i ert drama.
Lyssna på mig. Mitt ärr har öppnat sig. Jag har ont om tid.
Du måste varna Caroline. Hon svarar inte i telefonen.
Okej, jag fixar det. Men du borde vara på språng.
Det är jag redan.
Ta hand om dig, Tyler.
Kära Elena.
Jag vill inte komma med dåliga nyheter,
IDAG
men goda nyheter har varit en bristvara på sistone.
Och det här har typ med dig att göra.
Lily gömmer din kista någonstans.
Hon lovade att skydda dig så länge Damon håller sig borta från Mystic...
Har du sett min telefon?
Jag har sett dina tomburkar, din middag.
Din rakhyvel.
Lite kläder skulle inte skada.
Uppfattat.
Hur länge tänker du slagga här, Damon?
Du skulle kunna betvinga till dig ett helt föreningshus.
Och gå miste om den här misären?
Jag börjar gilla att bara ha ett knappt fungerande duschmunstycke,
efter att ha stått ut med att ha haft fyra stycken hemma.
Ta det lugnt. Det är bara tills vi har jagat rätt på Lilys kättare
och bytt ut honom mot min flickvän i koma.
Och hur lång tid kommer det att ta?
Det blir nog snart, tack vare Donovan.
Som ingen har sagt förut, någonsin.
Han går igenom Lilys samtalslistor.
Hej, Bon-Bon.
Säg att jag inte avbryter något.
Jag lovar, det gör du inte. Vad är det?
Fenixstenen som jag rörde vid igår.
Du har väl förstört den som du lovade?
-Vad hände? -Jag fick en till syn.
Skräckslagna människor med X-formade sår på huden.
Och när jag öppnade ögonen hade det gått tio minuter.
Stenen är borta, jag såg den lösas upp i fluorvätesyra.
-Är du säker? -Bonnie, stenen är borta.
Vem vill åka till Myrtle Beach?
-Upptagen. -Jag har lektion.
Så synd, för Lily ringde en massa samtal
via mobilmasterna där
och något säger mig att hon inte planerar för vårlovet.
Varför skulle Lily skicka en av sina kättare dit?
Du kan väl fråga honom själv, när han ligger i min bagagelucka.
Någon som känner för ett gammalt hederligt gisslanutbyte?
Om jag säger ja, tar du på dig byxor då?
Du kan till och med få sitta fram.
Valerie var som en frisk fläkt.
Jag höll på att kvävas utan att veta om det.
Tack, Nora och Mary Louise.
Schysst, verkligen.
Jag hatar er båda två.
Hallå?
-Caroline? -Stefan?
Hur kan du vara i min telefon?
Du måste ha tappat den
när du sögs ut härifrån igår.
Hur är det? Är du okej?
Jag har trollats in i ditt rum av ett gäng elaka tjejer,
-men annars så... -Jag vet.
Jag försöker ta mig in i huset.
Jag klarar mig. Se bara till så att Damon inte dödar fler kättare.
Jag ska. Lily håller dig bara där för att vända mig emot Damon.
Om jag får henne att tro att jag hatar honom så blir hon nöjd.
Vem är Valerie Tulle?
Du skrev om henne i din dagbok från 1863.
Hon hittade nog en kopia i fängelsevärlden.
Menar du en av kättarna?
Ja. Råttfärgat hår, blå ögon.
Hon är en av mina nya psykopat-rumskamrater.
Caroline?
"Råttfärgat hår, blå ögon, psykopat."
Det låter precis som mig.
Caroline?
Ni kan ta min stad, ni kan förstöra mitt hus.
Men ni rör inte min bil.
God morgon, Stefan.
Vad gör du?
Jag var ute och övningskörde
och såg en chans att träna på min fickparkering.
Jag måste ha kört över en spik.
Gatorna här är rena skammen.
Du måste säga åt de bortskämda snorungarna
som bor i mitt hus att sluta plåga Caroline.
Självklart.
Så fort du säger åt din bror att sluta döda de bortskämda snorungarna.
Vi pratar inte med varandra just nu.
-Inte? -Jag vet inte var han är.
Du gjorde oss båda en tjänst när du förvisade honom från staden.
Då ska jag prata med flickorna om deras uppförande.
Heter en av flickorna Valerie Tulle?
Jag undrade när du du skulle komma på det.
Jag kände Valerie långt innan du gjorde det.
Hon jobbade på min tuberkulosavdelning.
När jag förvandlats så tog jag hand om henne.
Om jag minns rätt, så träffade du inte henne förrän 1863.
Hur vet du när jag träffade henne?
Därför, Stefan, att jag skickade henne till dig.
MYSTIC FALLS MARKNAD
Vill du dela?
Du måste flytta på dig.
Ursäkta?
Ditt dystra humör förstör allas dag.
Jag heter Valerie Tulle.
Stefan Salvatore.
Är du ny här?
Jag är på genomresa.
Inte för snabbt hoppas jag.
Hur kan du ha den här?
Nora gav den till mig.
Vad hände mellan dig och Stefan?
Det skulle du gärna vilja veta.
Vet du vad? Du har rätt. Jag lider nog som det är.
Det sista jag behöver tänka på är någon tjej
som flirtade med Stefan för miljoner år sedan.
"Någon tjej?"
Jag var inte bara någon tjej för honom.
Jag var hans första stora kärlek.
Varför skickade du henne till mig?
För att hålla koll på dig.
Likt varje mor som längtar efter sina barn, var jag i ett svart hål av sorg.
Ja, Stefan, jag är mer än den kallhjärtadade orm
som ni vill att jag ska vara.
Att förlora dig tog lång tid att komma över.
Jag hade blivit medbjuden på en resa runt Europa med...
En vampyrherrbekant till mig,
men jag vägrade att åka innan jag visste att mina pojkar mådde bra.
"En herrbekant?"
Hade du en pojkvän?
Han hette Julian. Du får det att verka så absurt.
Din förste make sköt och dödade sina egna söner.
Ursäkta om jag inte litar på din typ av män.
-Julian var inte som din far. -Inte?
Vad var han, en lumpen bankman?
Kanske stadens slaktare?
Julian var den man som man inte ska falla för.
Så det gjorde jag, såklart.
2 CENT FÖR EN KYSS TILL STÖD FÖR VÅRA SOLDATER
För soldaterna!
Ha era biljetter redo, mina damer.
Männen på slagfältet behöver oss.
Hallå.
Du måste vara stilla. Det kommer att bli gott, jag lovar.
Vilken fin dam.
Stefan, detta är Julian.
Er dotter och jag uppskattade bara
tyngdkraftens vetenskapliga under.
Så vis du måste låta för de mindre intelligenta.
Julian är inte min far.
Jag ber om ursäkt, jag antog...
Felaktigt, tydligen.
Valerie, älskling, ett par ord.
Du skrynklar till min klänning, Julian.
Vad gör du?
Lily skickade hit oss för att se hur han mår.
Hur han mår. Inte hur han står.
Hans mor gav oss tydliga instruktioner
att hålla oss på avstånd.
Gör henne inte besviken.
Jag har allt under kontroll.
Jag ljög.
Jag var inte beredd på att bli så tagen av honom.
Han var underbar och rar.
Det var då du betvingade honom
till att skriva alla de snälla sakerna om dig i sin dagbok.
Spoiler.
Jag har hört berättelsen förut,
om när en rar liten föräldralös flicka, Katherine Pierce, valsade in i hans liv.
Jag antar att det hade varit enklare.
Om jag bara hade haft förmågan att betvinga folk.
Jag var inte vampyr då. Jag var bara en häxa som uteslutits ur sin klan
för att jag var en skymf mot naturen,
eftersom jag inte hade några egna krafter.
Den magi jag hade kom från en amulett.
Den skulle sifoneras vid behov.
Jag har en bror som är ute i krig.
En far som dömer mig för att jag inte är det
och en mor som var stark och god.
Hon dog när jag var tio.
Jag beklagar.
Det var längesedan.
Det är inget fel i att sakna henne.
En man på utsidan, med en pojkes hjärta.
Det finns värre saker.
Ditt förkläde är ganska påstridig.
Då ska vi undslippa honom.
-Kom. -Vad gör du?
Hur kunde han inte se oss?
Skulle du tro mig om jag sa "magi"?
Och sedan...
Det har du inte med att göra.
Jag vet varför du lade eldbesvärjelsen på mig.
Inte för att inte Mary Louise och Nora skulle röra vid mig.
Utan för att Stefan inte skulle göra det.
Var lite mer uppenbar.
Eftersom du är så nyfiken kan jag lika gärna fortsätta.
Julian kommer att döda mig.
Ge honom en komplimang för hans vita tänder.
Då glömmer han alltihop.
Är något på tok?
Nej.
Jag har bara aldrig...
Gör det något om jag...
Det var hans första gång.
Du har säkert varit någons första.
Då vet du hur det är att ha en helt oförglömlig plats
i någon annans hjärta.
Såklart.
Det var det jag trodde.
Okej, hur är planen?
Ett rättvist byte. En kättare vid god vigör,
mot Elenas kista.
Nej, jag menar planen för fånga en kraftfull kättare,
som helst vill se oss döda.
Enkelt. B-Town förlamar honom med magi.
Du skjuter honom med järnört. Jag bryter nacken av honom.
Jo. Så fort han har sifonerat bort mina syner.
Vänta, vad?
Synerna är magiska. Han är en sifon.
Det är värt ett försök, visst?
Några andra förslag på hur vi kan befria Bonnie
från hennes mystiska plåga, Ric?
Rumsbetjäning. Gratis räkor.
Ni har ju helt fel... Vad i...
Damon Salvatore!
-Känner du mig? -Det är klart att jag gör.
Roligt att se att du mår bra, gamle vän. Kom hit, kompis.
Hej. Okej.
Kom in.
Jag var mitt uppe i en 72-timmars social tillställning.
Känn er som hemma.
Vännen med järnörtsvapnet,
jag skulle känna mig bättre till mods om du stoppade undan den.
-Hur känner du Damon? -Han är Lilys son.
Hjältesoldaten.
Vi träffades på en bar nära Gettysburg. I juli 1863. Inget minne?
Jag går till många barer.
Just det.
Din mamma hade en jobbig period.
Hon kunde inte gå vidare utan att veta att hennes pojkar var okej,
så hon skickade ut mig för att hitta dig.
Min mor övergav sin familj och flydde fältet.
Hon bryr sig inte ett skit om mig.
Jag märker av en del fientlighet, det är okej.
Alla känslor räknas och är välkomna här.
Men det är sant.
Hon ville bara veta att du var lycklig.
Hon älskade dig.
Hör ni. Vad vill ni ha?
En drink? En joint? Jenny?
Vet min mamma att du är här?
Hallå.
Nej. Håll bilen på denna sidan av vägen.
Valerie berättade aldrig om er romans.
Valerie berättade aldrig för mig att du levde.
Skulle det ha spelat någon roll?
Frågar du det på riktigt?
Hon berättade att du hade glömt mig.
Hon sa att du hade gått vidare och
att det var enda sättet för mig att gå vidare.
Min mor slets bokstavligen ur mina armar
och skickades till en tbc-avdelning.
Man går inte vidare därifrån.
Man hittar distraktioner.
Följ med, jag vill visa dig något.
Detta är romantiskt.
Det är min mors grav.
Jag kommer hit varje dag och byter ut blommorna.
Hon har varit död i sex år,
men jag försöker fortfarande rätta till mitt misslyckande.
Vad menar du med det?
Hon hade lungsot.
En dag kunde hon inte sluta hosta.
Min far skickade iväg mig för att köpa blommor till att göra örtvatten.
Jag sprang till staden så fort jag kunde,
men när jag väl kom hem med blommorna,
hade de tagit henne till sanatoriet.
Du fick aldrig ta farväl.
Hon dog på tbc-avdelningen kort därefter.
Jag har alltid undrat vad som hade hänt
om jag bara hade kunnat springa lite fortare.
Vattnet skulle ha hjälpt henne.
Hon hade kunnat vara vid liv.
Var det de här blommorna som du skulle köpa?
-Ja. Viola... -Viola striata.
Vattnet skulle inte ha hjälpt henne.
Det var snällt av dig, men det vet du inte säkert.
Men det gör jag.
Jag jobbade i ett sanatorium, med patienter
som var precis som din mor.
Viola striata har inga medicinska egenskaper.
Det är en gammal skröna.
Din far skickade dig på ett meningslöst uppdrag.
Du var bara tio år.
Han ville nog få ut dig ur huset för att underlätta för sig själv.
I vilket fall så hade du inte kunnat rädda din mor.
Hennes död var inte ditt fel.
Det är dags att ta farväl.
Jag anade att du skulle komma förr eller senare.
Sir, om jag bara kan få förklara.
Vi beger oss till New York. Nu.
Jag menade inte att trotsa dig.
Det var inte mig du trotsade.
Följ med mig nu, så får vi prata mer om det.
Droskan väntar.
När ses vi igen?
Jag kommer att hitta tillbaka till dig.
Jag lovar.
Så det var lite som i Dagboken,
förutom att ni aldrig återförenades och han glömde dig helt.
Julian hade bråttom till Europa.
Han övertygade mig att ljuga för Lily och säga att Stefan var lycklig.
Tro mig, Julian kunde få vem som helst att göra vad som helst.
Varför skickade Lily hit dig?
Hon skickade inte direkt hit mig.
Hon hade ett uppdrag och jag var frivillig.
Hon håller familjen kort därhemma, med hela den där:
"Jag tog hand om er föräldralösa, så jag vet bäst"-grejen.
Nej, tack.
Visste du att man kan få en drink serverad i en guldfiskskål här?
Jag ringde ett nummer på det här kortet häromdagen
och plötsligt hade jag en flickvän.
Det kallas för eskortservice.
Men hon förstod mig verkligen.
Det var en underbar mänsklig upplevelse.
Och det är vad jag har upptäckt här. Frihet.
Den dåliga resan i fängelsevärlden är över, mina vänner
och jag insuper det som min själ längtade efter.
F-R-I-het.
På tal om att hjälpa andra att få sin frihet,
jag behöver be dig om en tjänst.
Du vet, som sifon.
Låt mig översätta åt dig.
Mina vänner lekte med några verktyg
som de inte helt förstod
och nu jagar Bonnie sin egen vita kanin på gården.
Så du vill att jag ska sifonera bort hennes problem?
Se det som en stor magisk pårökning.
Jag tycker inte om att blanda olika medier.
Sifonera de jäkla synerna.
Vi berättar inte för Lily att vi såg dig undvika
ditt uppdrag som du var på, så är vi kvitt sedan.
Okej då. Kom.
-Redo? Okej. -Ja.
Var är Fenixstenen?
Hur känner du till den?
Hur känner du till Fenixstenen?
Vad håller ni på med?
Goda nyheter, dina syner är borta.
Dåliga nyheter, det är Oscar med.
Han tog stenen.
Hur är det möjligt, eftersom du förstörde den?
Vi måste hitta honom genast.
Visste du att han hade den?
Alltså, jag... Jag menar, jag... Lite... Typ.
Ric, berätta vad som hände.
Nej, jag frågar dig.
Jag bor med honom. Killar vet saker.
-Du ljög för mig. -Jag ljög inte.
Ric ljög för dig. Jag höll bara tyst.
Jag tänker inte hamna i mitten här.
Nej. Lös det här nu.
Jag ska gå och hitta vår bytesvara.
Så synerna, den förlorade tiden, den förlamande huvudvärken,
de betyder inget, betyder de inget för dig?
Det är klart att de gör. Men att få tillbaka Jo betyder mer.
Du vet inte ens vad stenen gör, om den fungerar...
Jag var död. Borta. Det var du med, Bonnie.
Vi kom tillbaka. Vi fick vår andra chans.
Vi var på andra sidan, okej?
Den existerar inte längre.
Jo är mitt livs stora kärlek.
Om det ens finns en procents chans att detta funkar, så måste jag prova.
Oavsett hur farligt eller helgalet det är.
Om jag inte gör det, får jag önska hela livet
att jag hade förblivit död.
Nej. Håll ögonen på vägen.
Sväng vänster här. Då kommer vi tillbaka till staden.
Finns det något mer du vill veta?
Nej. Jag menar, det spelar ingen roll.
Det var ju uppenbarligen bara lögn, eller hur?
Vad menar du?
Valerie utnyttjade mig.
Nej, Valerie hade aldrig sårat dig,
för det hade varit detsamma som att såra mig med.
Har det någonsin slagit dig
att Valerie kanske inte bryr sig ett skit om dig eller någon annan?
Det tror jag inte.
Inte?
Vad sägs om den gången hon skickade mig ett telegram
och sade att hon skulle komma tillbaka.
Vad gjorde hon?
Hon hade varit borta i några månader.
"Jag lovade att jag skulle hitta tillbaka till dig.
"Jag längtar efter att vara i din famn igen."
Hon sade att hon ville rymma med mig.
Hon skrev att jag skulle möta henne på fredagen vid lunch.
Jag dök upp två timmar för tidigt.
Han väntade och väntade på mig.
Varje gång någon gick förbi så vände han sig om
och trodde att det var jag.
Satt där hela dagen, som en idiot.
Efter solnedgången. Efter att det blivit mörkt.
Men hon dök aldrig upp.
Jag antar att man kan säga
att jag undrar vad det var för vits med det.
Du är väl inte fortfarande arg på henne?
Det var 150 år sedan.
Han accepterade till slut att han blivit "övergiven ännu en gång".
Och sedan "gick han hem,
"under de kalla stjärnorna i fjärran."
Hur kunde du göra så mot honom?
Planerna ändrades.
Jag har tröttnat på att prata om detta.
Smyger du iväg före soluppgången?
Samma dag som vårt skepp kastar loss mot England?
Låt mig gå. Jag ska inte med.
Jo. Det ska du.
För Lily reser ingenstans utan sina rara små hittebarn
och det är av största vikt att jag reser idag.
-Skrämmer jag dig? -Nej.
Jag kan nämligen höra ditt hjärta slå fortare.
Båda dina hjärtan till och med.
Vet Stefan Salvatore om att du är gravid med hans barn?
Jag ljög.
Jag kommer visst ihåg dig.
Jag slogs för Södern.
Det är inte en tid jag gärna pratar om inför mina vänner.
Jo, du hade samma åsikter då med.
Hatade allt din sida stod för.
Du ville desertera, men var rädd för att skämma ut farsan.
Du fick mig att ta sjukledigt.
Nästa dag slaktades hela mitt regemente vid Gettysburg.
Du räddade mitt liv.
Jag kunde inte betvinga dig då.
Jag bara pratade med dig.
En människa till en annan.
Jag sa åt dig att följa ditt hjärta.
Nu är det min tur att desertera.
Jag vill inte vara med i Lilys kavalleri, okej?
Jag vill inte ha regler och överordnader.
Jag vill bara ha roligt.
Vet du vad, ett litet extra råd.
Det är många som vill åt Fenixstenen.
Rör du den så dör du.
Fullständig yppanderätt.
Jag bryr mig inte om stenen.
Varför jagar du mig då?
Jag skulle vilja lösa in dig mot något mycket bättre.
Ljug aldrig för mig igen.
Mina bästisar är vänner igen.
Vi går och förhandlar lite.
Är Valerie här?
Jag hörde henne lämna huset. Tortyr måste göra henne hungrig.
Ursäkta att jag snokar,
men jag hörde att din mor dog i våras.
Jag har just återupplevt Stefans första ligg.
Jag känner inte för att prata om min döda mor
med min kidnappare.
Men tack.
Jag var bara nyfiken på hur man läker efter en sådan förlust.
Du måste väl ha haft en mor.
Till och med Mussolini hade en mor.
Det är klart att jag hade.
Då vet du att den kärleken är olik all annan kärlek.
Stefan skrev om dig jämt.
Du kan ju läsa det själv.
Här.
Han älskade dig.
Han saknade dig.
Nora. Ta bort gränsbesvärjelsen, tack.
Från och med nu är ms Forbes inte längre vår fånge.
Är detta ännu ett elakt tjejtrick?
Nej. Det är en belöning för Stefans uppriktighet.
Gå, innan jag ändrar mig.
Jag vet inte varför ditt hjärta blev fyra gånger större idag, men tack.
MYSTIC FALLS GAMLA MARKNADSPLATS
I fängelsevärlden, innan vi löstes upp, så...
Så kom jag hit varje dag för att tänka.
Jag kan se att du också gör det ibland.
Det är en tröst.
Det är konstigt att vara här med dig.
Jag kan äntligen berätta sanningen för dig.
Snälla, berätta inte för Lily.
Du har dina anledningar till att stanna här
och jag har mina till att åka.
Vad ska vi ta oss till?
Julian löste sitt dilemma genom att slå mig sönder och samman.
Jag var nära att dö.
Och hjärtslaget inom mig stannade.
När jag återfick medvetandet var jag ombord på skeppet på väg till England.
Lily sade att Julian hade hittat mig, rånad och slagen, på gatan.
Hon trodde såklart på honom och helade mig med sitt blod.
Julian visste att jag inte kunde berätta vad han hade gjort,
för det hade också avslöjat mina lögner.
Tack.
Hon hade aldrig förlåtit mig för mitt förhållande med hennes son.
Jag ville inte leva som Julians slav.
Så den natten, medan vi korsade Atlanten, tappade jag upp ett bad.
Spetsade mitt te med opiumdroppar.
Och somnade stilla in.
Men jag dog med Lilys blod i mina ådror.
Och av en ren slump,
så blev jag den första kättaren.
Du anar inte hur ledsen jag är.
För allt.
Det gör du kanske aldrig.
Vad har en sten som får en att se skrikhalsar
att göra med reinkarnation?
Jag vet inte. Men jag har läst den boken. Från pärm till pärm.
Och det är slöseri med tid.
Alla de här är slöseri med tid.
De talar om återuppståndelse, en fenix som reser sig ur askan,
men inget om en sten som återupplivar människor.
Är du säker på att du förstår vad du försöker göra?
Jos själ finns inte bakom en slöja som vi bara lyfter på
och så tittar hon fram.
Detta är nekromanti.
Jag ska visa dig något.
Sjukhuset kan bara förvara kroppen en viss tid.
Jag har mutat teknikern till att förfalska loggarna.
Jo är fortfarande där inne.
Det måste hon vara.
-Ric... -Jag vet vad jag ger mig in på.
Jag kan bara inte göra det själv.
Säg i alla fall att du ska försöka.
Jag ska försöka.
-Damon? -Du borde ha kommit själv.
Det har varit en lång dag. Jag orkar inte med dina gåtor.
Gettysburg, 1863.
Du skickade Oscar för att titta till mig.
Om du hade kommit så hade mitt liv sett helt annorlunda ut.
-Jag skulle ha varit död. -Och jag skulle ha varit din son.
Hur vet du detta?
Din slösaktige kättare rumlade runt
i det stinkande Myrtle Beach.
-Oscar? -Ingen fara, mamma.
Han är mitt uppe i en järnörtsavvänjning.
Ge mig Elena, så kanske jag inte dödar honom.
Du får inte röra någon mer av mina familjemedlemmar.
Hela "familje"-grejen förbryllade mig förut.
Men nu fattar jag.
Du älskade mig. Tiden gick. Och så gick du vidare med en ny familj.
Det gjorde jag med.
Vad sägs om att sätta stopp för detta ömsesidiga förakt?
Ge mig Elena, så får du din son tillbaka.
Caroline.
-Hur rymde du? -Det gjorde jag inte. Lily släppte mig.
-Gjorde hon? -Ja.
Idag är visst de stora Valerie-överraskningarnas dag.
Jag var bara ett barn när jag träffade henne.
Bara en sorgsen pojke som sörjde sin mamma.
Jag var en ung människa.
Jag var ung och människa när vi träffades.
Och jag minns det första ögonblicket när jag såg dig.
Kommer du ihåg första gången som du såg mig?
Förlåt, det var orättvist.
Glöm bara att jag frågade.
Du satt ju bredvid Elena,
så du hade väl bara ögon för henne.
Saker och ting har förändrats.
Olika omständigheter, olika resultat.
Här är en olik omständighet.
Valerie är ute ur fängelsevärlden.
Ändrar det något för dig?
Självklart inte.
Undrar du inte vad som hade hänt om Valerie hade dykt upp?
Inte nu längre.
Jag bryr mig inte om det förflutna.
Allt jag bryr mig om är att du är här och i säkerhet.
Du är med mig.
Jag vet.
Du är vaken.
Vaken och kraschlandar.
Var i helvete är jag?
I en universitetsstad nära Mystic Falls.
Skickade Lily dig?
Lily vet inte var du är.
Jag använde en sökarbesvärjelse.
Jag kanske kan fixa det här innan hon får veta.
Har du gjort din plikt mot familjen och hittat Julian ännu?
Kan du hålla en hemlighet?
Du anar inte.
För flera månader sedan.
-Och du berättade inte för Lily? -Inte för någon.
Jag ville leva lite innan jag kom tillbaka.
-Och nu när du är tillbaka? -Jag vet inte, Val.
Jag har inte precis tänkt igenom saken i min gisslansäng här.
Jag känner dig, Oscar.
Du kommer att använda Julians position
för att köpa din frihet från Lily.
Ja, det är en ganska bra idé.
Ja, det kommer jag nog att göra.
Du har en kärleksfull själ, Oscar.
Och du har varit snäll mot mig.
Som en bror.
Men Julian är djävulen.
Jag kan inte låta Lily ta hit honom.
Översättning: Ann-Charlotte Larsson, Deluxe gisslansäng här.