Tidligere på The Vampire Diaries...
Han vil gjenopplive Jo
med en stein fylt av ondskap.
Fønikssteinen.
Går det bra, Bon?
Det er noe galt med steinen. Vi må ødelegge den.
Mor er gal, og alle er redde til å stoppe henne.
Avtalen er gjort.
Vi lar hverandre være i fred.
Hva gjør Valerie med Stefans dagbok?
Oppføringen for 15. juli 1863 bør fortelle deg hvorfor.
Jeg har møtt noen. Hun heter Valerie,
kanskje den mest fantastiske jenta jeg har møtt.
Hun har Elena.
Jeg er den eneste som vet hvor hun er.
Hun har Caroline. Hun har Elena.
-Dette er planen. -Hun får ikke splitte oss.
Eller kanskje det.
Fire kjettere i begravelsen. Fem med Malcolm.
Men i 1903 var det seks.
Altså er det én til.
Jeg skal finne ham. Fremforhandle en byttehandel.
Vi skal få begge tilbake.
TRE ÅR FRA NÅ
-Hallo? -Tyler. Det er Stefan.
Har du snakket med Caroline?
Nei, og ikke be meg om det.
Jeg vil ikke bli innblandet i dette.
Hør på meg. Arret mitt har åpnet seg. Jeg har ikke mye tid.
Du må advare Caroline. Hun tar ikke telefonen.
Skal bli. Men du burde løpe.
Jeg er langt foran deg.
Ta vare på deg selv, Tyler.
Kjære Elena.
Ikke for å ta de dårlige nyhetene først,
men det har vært smått med gode nyheter i det siste.
Og dette angår deg.
Lily gjemmer kisten din et sted.
Hun har lovet å beskytte deg så lenge Damon holder seg unna Mystic...
Har du sett telefonen min?
Jeg har sett tomgodset ditt, middagen din.
Barberhøvelen din.
Klær ville vært bra.
Oppfattet.
Hvor lenge har du tenkt å bo her, Damon?
Du kunne ha betvunget deg et helt studenthus om du ville.
Og gå glipp av dette?
Jeg begynner å nyte luksusen av ett dusjhode som så vidt fungerer,
etter å ha blitt torturert i mange år av de fire jeg har hjemme.
Slapp av. Det er bare til vi finner Lilys einstøing-kjetter
og bytter ham mot kjæresten min som er i koma.
Ja, og hvor lenge er det til?
Ganske snart, takket være Donovan.
En setning ingen har uttalt.
Han sjekker Lilys mobillogg.
Hei, Bon-Bon.
Jeg håper ikke jeg forstyrrer noe.
Absolutt ikke. Hva skjer?
Den fønikssteinen jeg rørte ved i går.
Du ødela den vel slik du lovet?
-Hva har skjedd? -Et nytt syn.
Et glimt av skrekkslagne mennesker med X-formede sår i huden.
Da jeg åpnet øynene, hadde det gått 10 minutter.
Steinen er borte. Jeg så den gå i oppløsning i flussyre.
-Er du sikker? -Bonnie, steinen er borte.
Hvem blir med til Myrtle Beach?
-Opptatt. -Må på skolen.
Synd, for Lily tok en haug med telefonsamtaler
som gikk via basestasjonene der,
og noe sier meg at hun ikke planlegger vårferien.
Hvorfor sender Lily en kjetter til Myrtle Beach?
Du kan spørre ham selv når han er i bagasjerommet mitt.
Er noen klar for en god, gammel gisselutveksling?
Betyr det i så fall at du tar på deg bukser?
Du skal til og med få sitte foran.
Valerie var som et friskt pust.
Jeg holdt på å kveles, men visste det ikke.
Takk, Nora og Mary Louise.
Virkelig elegant.
Jeg hater dere begge.
Hallo?
-Caroline? -Stefan?
Hvorfor har du telefonen min?
Du må ha mistet den
da du ble terskel-støvsugd herfra i går.
Hvordan går det med deg?
Jeg blir tryllet inn på rommet ditt av et menasjeri av slemme jenter,
-men bortsett fra det... -Ja da.
Jeg prøver å komme inn i huset.
Jeg klarer meg. Bare ikke la Damon drepe flere kjettere.
Nei da. Lily har deg bare der for å vende meg mot Damon.
Hun skal få se at jeg hater ham, og hun har fått frem poenget sitt.
Hvem er Valerie Tulle?
Du skrev om henne i dagboken din fra 1863.
Må ha funnet en kopi i fengselsverdenen.
Snakker du om en av kjetterne?
Ja. Skittent blondt hår, blå øyne.
En av psykopatene jeg deler hus med.
Caroline?
"Skittent blondt hår, blå øyne, psykopat."
Meg på en prikk.
Caroline?
Du kan ta byen min og ødelegge huset mitt.
Men du rører ikke bilen min.
God morgen, Stefan.
Hva gjør du?
Jeg øvelseskjørte,
og så en mulighet til å øve på lukeparkering.
Må ha kjørt over en spiker eller noe.
Gatene her er en skam.
Du må be de bortskjemte snørrungene
som bor i huset mitt, om å slutte å plage Caroline.
Selvfølgelig.
Så snart du ber broren din slutte å drepe de samme snørrungene.
Damon og jeg snakker ikke akkurat nå.
-Nei vel? -Aner ikke hvor han er.
Du gjorde oss visst begge en tjeneste da du ba ham forlate byen.
Da skal jeg gi jentene en moralpreken.
Heter en av de jentene Valerie Tulle?
Lurte på når du ville legge to og to sammen.
Jeg kjente Valerie lenge før du gjorde det.
Hun jobbet på min avdeling.
Siden jeg ble vampyr, har jeg voktet henne.
Om jeg husker rett, møtte du henne ikke før 1863.
Hvordan vet du når vi møttes?
Fordi, Stefan. Jeg sendte henne til deg.
MYSTIC FALLS VAREMESSE
Vil du dele?
Du må flytte deg.
Unnskyld?
Tungsinnet ditt spolerer moroa for alle andre.
Jeg heter Valerie Tulle.
Stefan Salvatore.
Er du ny i byen?
Bare på gjennomreise.
Jeg håper ikke for fort.
Hvorfor har du denne?
Nora ga den til meg.
Hva var det med deg og Stefan?
Det skulle du likt å vite.
Du har rett. Jeg har det vondt nok fra før.
Det siste jeg trenger å tenke på, er en jente
som viftet med øyevippene til Stefan for en million år siden.
"En jente"?
Jeg var ikke bare en jente for ham, Caroline.
Jeg var Stefans første kjærlighet.
Hvorfor sendte du Valerie til meg?
For å se til deg.
Som enhver mor som lengter etter barna sine, var jeg dypt deprimert.
Ja, jeg er mer enn den kaldblodige slangen
du og broren din skulle ønske.
Det tok lang tid å komme over tapet av dere.
Jeg hadde blitt invitert til Europa sammen med en...
En mannlig vampyrvenn av meg,
men jeg nektet å dra før jeg visste at guttene hadde det bra.
"En mannlig venn"?
Hadde du kjæreste?
Han het Julian. Du opptrer som om det er absurd.
Din første mann skjøt og drepte sine egne sønner.
Jeg stoler dessverre ikke på din type.
-Julian lignet ikke på faren din. -Ikke?
Var han en nerdete bankmann?
Byens slakter, kanskje?
Julian var mannen man ikke bør falle for.
Selvsagt gjorde jeg det.
2 CENT PER KYSS STØTT SOLDATENE VÅRE
For soldatene!
Ha billettene klare, damer.
Mennene på slagmarken trenger oss.
Hei.
Du må være stille. Det blir deilig, jeg lover.
Er vi ikke elegante?
Stefan, dette er Julian.
Datteren din og jeg beundret nettopp
det vitenskapelige underet som tyngdekraften er.
Du må høres veldig klok ut for mindre intelligente menn.
Julian er ikke faren min.
Beklager, jeg bare antok...
Uriktig, viser det seg.
Valerie, vennen, vi må snakke.
Du krøller kjolen min, Julian.
Hva gjør du?
Lily sendte oss hit for å lodde stemningen.
Akkurat, humøret hans. Ikke manndommen hans.
Husk at moren hans ga oss svært strenge instruksjoner
om å holde avstand.
Ikke mishag henne.
Jeg har alt under kontroll.
Jeg løy.
Jeg var ikke forberedt på hvor betatt jeg var av ham.
Han var nydelig og søt.
Og da betvang du ham
til å skrive de fine tingene om deg i dagboken sin.
Avsløring.
Jeg har hørt dette før,
da den søte, foreldreløse jenta Katherine Pierce kom inn i livet hans.
Det ville nok vært lettere.
Hadde jeg faktisk hatt evnen til å betvinge folk.
Jeg var ikke vampyr da. Jeg var bare en heks som var utstøtt fra sabbaten
for å være en vederstyggelighet
fordi jeg ikke hadde egne evner.
Min eneste trolldom lå i en amulett.
For å tappes ved behov.
Jeg har en bror som er i krig.
En far som dømmer meg for at jeg ikke er der,
og en mor som var sterk og snill.
Hun døde da jeg var 10.
Så trist.
Det var lenge siden.
Ingen skam å savne henne.
En mann på utsiden med en guttunges hjerte.
Det finnes verre ting.
Anstanden din er ganske iherdig.
Da skal vi unnvike ham.
-Kom. -Hva gjør du?
Hvorfor så han oss ikke?
Ville du tro meg om jeg sa "magi"?
Og så...
Raker ikke deg.
Jeg vet hvorfor du forbannet meg med ild.
Ikke for at Mary Louise og Nora ikke kunne røre meg.
Så Stefan ikke skulle.
Vær mer opplagt.
Siden du er så nysgjerrig, la meg fortsette.
Julian kommer til å drepe meg.
Bare nevn hvor hvite tenner han har.
Da glemmer han det.
Er det noe i veien?
Nei.
Det er bare at jeg aldri har...
Kan jeg...
Det var første gang.
Du har sikkert vært en eller annens første.
Så du vet hvordan det er å ha en helt uforglemmelig plass
i en annens sinn.
Selvfølgelig.
Det var det jeg trodde.
Ok, hva er så planen?
Et rimelig bytte. Én kjetter i god stand
i bytte mot kisten med Elena.
Jeg mente planen hvor vi prøver å fange en mektig kjetter
som ønsker oss døde.
Enkelt. B-Town svimeslår ham med magi.
Du skyter ham med jernurt. Jeg knekker nakken hans.
Ja. Når vi har fått ham til å tappe synene mine.
Hva for noe?
Synene er magiske. Han er en tapper.
Det er vel verdt et forsøk?
Andre forslag for å hjelpe Bonnie
med de mystiske smertene hennes, Ric?
Romservice. Gratis reker.
Ja, dere har feil... Milde...
Damon Salvatore!
-Kjenner du meg? -Klart jeg kjenner deg.
Godt å se deg, gamle venn. Kom hit.
Hei. Greit.
Kom inn.
Jeg er midt i en 72-timers sosial sammenkomst.
Lat som du er hjemme.
Venn med jernurt-pistolen,
om du kunne legge den bort, ville jeg føle meg mye mer komfortabel.
-Hvordan kjenner du Damon? -Han er Lilys sønn.
Soldathelten.
Vi møttes på en bar nær Gettysburg. Juli 1863. Ingenting?
Jeg går på mange barer.
Akkurat.
Moren din hadde det ganske vanskelig.
Hun kunne ikke fortsette før hun visste at guttene hadde det bra,
så hun sendte meg ut for å finne dere.
Mor lot familien i stikken og stakk av gårde.
Hun gir blaffen i meg.
Jeg føler fiendtlighet, og det er greit.
Alle følelser godtas her.
Men det er sant.
Hun ville bare vite om du var lykkelig.
Hun elsket deg.
Hei, folkens. Hva skal det være?
Cocktail? Sneip? Jenny?
Vet mor at du er her?
Så, så.
Nei. Hold bilen på denne siden av veien.
Valerie nevnte aldri romansen deres.
Valerie sa heller aldri at du var i live.
Ville det ha betydd noe?
Er det et seriøst spørsmål?
Hun sa du hadde glemt meg.
Hun sa du hadde gått videre og at
bare slik kunne jeg også gå videre.
Mor ble praktisk talt revet ut av armene mine
og sendt til en tuberkuloseavdeling.
Man går ikke videre etter det.
Man finner distraksjoner.
Bli med meg, så skal jeg vise deg noe.
Dette er romantisk.
Det er mors grav.
Jeg kommer hit hver dag med nye blomster.
Hun har vært død i seks år,
men jeg prøver fortsatt å gjøre det godt igjen.
Hva mener du med det?
Hun hadde tæring.
En dag ville ikke hosten gi seg.
Far sendte meg for å kjøpe noen blomster for å lage en urtedrikk.
Jeg løp til byen så fort jeg kunne,
men da jeg kom hjem med blomstene,
var hun på sanatoriet.
Du fikk ikke sagt farvel.
Hun døde der kort tid senere.
Jeg lurer alltid på hva som ville ha skjedd
om jeg bare kunne løpt litt fortere.
Styrkedrikken ville ha hjulpet henne.
Hun kunne ha overlevd.
Var det slike blomster du kjøpte?
-Ja. Krem... -Kremfioler.
Styrkedrikken ville ikke ha reddet henne.
Veldig snilt av deg, men du kan ikke være sikker.
Men jeg er det.
Jeg har jobbet på et sanatorium med pasienter
akkurat som moren din.
Kremfioler har ingen medisinske egenskaper.
Det er bare kjerringsnakk.
Det var håpløst i utgangspunktet.
Du var bare 10.
Han ville nok ha deg ut av huset for å gjøre det lettere for seg selv.
Uansett kunne du ikke ha reddet moren din.
Hun døde ikke på grunn av deg.
På tide å si farvel.
Trodde du ville komme hit før eller siden.
La meg forklare.
Vi drar til New York. Nå.
Jeg mente ikke å være ulydig.
Det var ikke meg du var ulydig mot.
Bli med meg nå, så nevner vi det ikke igjen.
Vognen venter.
Når får jeg se deg igjen?
Jeg skal finne veien tilbake til deg.
Det lover jeg.
Så det er omtrent som Dagboken,
bortsett fra at dere aldri møtes igjen, og han glemmer deg fullstendig.
Julian ville skynde seg til Europa.
Han overtalte meg til å lyve for Lily, si at Stefan var lykkelig.
Julian kunne overtale hvem som helst til å gjøre hva som helst.
Hvorfor sendte Lily deg hit?
Hun sendte meg ikke, akkurat.
Hun hadde en jobb, og jeg meldte meg.
Hun har familien i kort bånd der hjemme, med:
"Dere var foreldreløse, så jeg vet deres beste."
Nei takk.
Du vet vel at du kan få en drink servert i en gullfiskbolle her?
Her om dagen ringte jeg nummeret på dette kortet,
og plutselig hadde jeg kjæreste.
Det kalles en eskortetjeneste.
Men hun forsto meg virkelig.
Det var en vakker opplevelse.
Og det er det jeg har funnet her. Frihet.
Den vonde turen til fengselsverdenen er over, mine venner,
og jeg puster inn det min sjel har lengtet etter.
F-R-I-het.
For å hjelpe andre med deres frihet,
må jeg be om en tjeneste.
Som tapper.
La meg oversette for deg.
Vennene mine lekte med noen ting
de ikke riktig forsto,
og nå jager Bonnie sin egen hvite kanin rundt på gården.
Så du vil at jeg skal tappe problemene hennes bort?
Bare tenk på det som et stort, magisk drag.
Jeg liker ikke å blande medier, om du skjønner.
Tapp de fordømte synene.
Vi skal ikke si til Lily at vi så deg unngå
oppdraget du ble sendt for å gjøre, så er vi skuls.
Greit, kom igjen.
-Klar? Ok. -Ja.
Hvor er fønikssteinen?
Hva vet du om fønikssteinen?
Hva holder dere på med?
Gode nyheter, synene dine er borte.
Dårlige nyheter, Oscar også.
Han tok steinen.
Hvordan er det mulig når du ødela den, Ric?
Vi må finne ham med en gang.
Visste du at han hadde den?
Kom igjen, jeg... Jeg mener, jeg... På en måte...
Ric, si hva som har hendt.
Nei, jeg spør deg.
Jeg bor sammen med fyren. Menn vet ting.
-Du løy. -Aldri.
Ric løy for deg. Jeg burde bare klappe igjen.
Vent, jeg vil ikke være mellom barken og veden.
Nei. Dere får finne ut av det.
Jeg skal finne et forhandlingskort.
Så synene, den tapte tiden, den lammende hodepinen,
spiller ingen rolle for deg?
Klart de gjør. Men det er viktigere å få Jo tilbake.
Du vet ikke hva steinen gjør, om den vil virke...
Jeg var død. Borte. Du også, Bonnie.
Vi kom tilbake. Vi fikk en ny sjanse.
Vi var på den andre siden.
Den finnes ikke lenger.
Hør her. Jo er mitt livs kjærlighet.
Og hvis det finnes en sjanse, må jeg ta den.
Samme hvor farlig eller sinnssykt det måtte være.
For hvis ikke vil resten av livet gå med
til å ønske at jeg var død.
Nei. Se på veien.
Ta til venstre her. Den går inn til byen.
Er det noe annet du vil vite?
Nei. Det spiller ingen rolle.
Alt var en løgn, ikke sant?
Hva mener du?
Valerie brukte meg.
Nei, Valerie ville ikke ha såret deg,
for det ville utilsiktet ha såret meg også.
Har det falt deg inn
at kanskje Valerie ikke bryr seg verken om deg eller andre?
Det tror jeg ikke på.
Ikke?
Hva med at hun sendte meg et telegram
og sa hun var på vei tilbake?
Hva for noe?
Hun hadde vært borte i noen måneder.
"Jeg lovet å finne veien tilbake til deg.
"Jeg lengter etter å være i armene dine igjen."
Hun sa hun ønsket å rømme med meg.
Jeg skulle møte henne på fredag kl. 12.00.
Jeg dukket opp to timer før tiden.
Han ventet og ventet på meg.
For hvert skritt snudde han seg
og forventet å se meg.
Satt der hele dagen som en idiot.
Etter solnedgang. Etter mørkets frembrudd.
Men hun kom aldri.
Så man kan vel si
jeg lurer på hva i helvete poenget var.
Du kan ikke være sint på henne fortsatt?
Det er 150 år siden.
Til slutt aksepterte han at han hadde blitt "forlatt nok en gang".
Og så "gikk han hjem
"under de kalde og fjerne stjernene".
Hvordan kunne du gjøre det?
Det ble forandring i planene.
Jeg er lei av å snakke om dette.
Stikker du av før soloppgang?
På samme dag som skipet drar til England?
Slipp meg forbi. Jeg blir ikke med.
Jo. Det gjør du.
For Lily drar ikke noe sted uten sine dyrebare foreldreløse barn,
og jeg er nødt til å dra i dag.
-Skremmer jeg deg? -Nei.
For jeg hører at hjertet ditt slår fortere.
Begge hjertene, faktisk.
Vet Stefan Salvatore at du er gravid med barnet hans?
Jeg løy.
Jeg husker deg.
Jeg kjempet for Sørstatene.
Det er ikke en tid jeg liker å mimre om foran vennene mine.
Ja, du var av samme oppfatning den gangen.
Hatet alt din side trodde på.
Du ønsket å desertere, men ville ikke gjøre skam på faren din.
Du betvang meg til å ta sykedager.
Dagen etter ble hele regimentet mitt drept i Gettysburg.
Du reddet livet mitt.
Jeg kunne ikke betvinge deg da.
Jeg snakket bare med deg.
Ett menneske til et annet.
Jeg ba deg følge hjertet ditt.
Nå er det min tur til å desertere.
Jeg vil ikke være en del av Lilys kavaleri.
Jeg vil ikke ha regler eller en kommandorekke.
Jeg vil bare ha det gøy.
Vet du hva, et ekstra råd?
Mange ønsker fønikssteinen.
Kødder du med den, dør du.
Full åpenhet.
Jeg bryr meg ikke om steinen.
Hvorfor jager du meg, da?
Jeg har tenkt å bytte deg i noe mye bedre.
Aldri lyv for meg igjen.
Bestevennene mine er venner igjen.
La oss gjøre en avtale.
Er Valerie her?
Jeg hørte henne forlate huset. Tortur gjør henne vel sulten.
Beklager at jeg snoker,
men jeg hørte at moren din døde i vår.
Jeg har nettopp gjenopplevd Stefans første gang.
Jeg liker ikke å snakke om min døde mor
med gisseltakeren min.
Ellers takk.
Jeg var bare nysgjerrig på evnen til å komme over et slikt tap.
Du må ha hatt en mor.
Til og med Mussolini hadde en mor.
Klart jeg hadde en mor.
Da vet du at den kjærligheten er annerledes enn noen annen kjærlighet.
Stefan skrev om deg hele tiden.
Du kan lese det selv.
Her.
Han var glad i deg.
Han savnet deg.
Nora. Fjerner du barriereforbannelsen?
I dette øyeblikk er ikke Ms. Forbes lenger en fange.
Er dette et sånt slem pike-triks?
Nei. Det er en belønning for Stefans ærlighet.
Dra før jeg ombestemmer meg.
Jeg vet ikke hvorfor hjertet ditt har vokst fire størrelser i dag, men takk.
TIDLIGERE MYSTIC FALLS MARKEDSPLASS
I fengselsverdenen, før vi tørket ut...
Jeg kom hit hver dag for å tenke.
Jeg ser at du også gjør det noen ganger.
Det en trøst.
Det er rart å være her sammen med deg.
Endelig kan jeg si sannheten.
Ikke si noe til Lily.
Du har dine grunner til å bli her,
og jeg har mine til å dra.
Hva skal vi gjøre?
Julian løste sitt dilemma ved å slå meg sanseløs.
Til jeg nesten døde.
Og det andre hjertet i meg stoppet.
Da jeg kom til bevissthet, var jeg på skipet til England.
Lily sa Julian hadde funnet meg ranet og forslått på gaten.
Hun trodde ham, selvfølgelig, og helbredet meg med blodet sitt.
Julian visste jeg aldri kunne si til Lily hva han hadde gjort,
fordi det også ville ha avslørt løgnene mine.
Takk.
Hun ville aldri tilgitt meg for å ha hatt et forhold med sønnen.
Jeg ville ikke leve under Julians jerngrep.
Så den kvelden, på vei over Atlanteren, tappet jeg meg et bad.
Blandet teen min med laudanum.
Og la meg stille til å sove.
Men jeg døde med Lilys blod i kroppen.
Og ved en ren tilfeldighet
ble jeg den første kjetteren.
Du aner ikke hvor lei meg jeg er.
For alt sammen.
Kanskje du aldri vil det.
Hva har en stein som viser deg skrikende folk,
med reinkarnasjon å gjøre?
Jeg vet ikke. Men jeg har lest boken. Fra perm til perm.
Bortkastet tid.
Faktisk er alle disse bortkastet tid.
De handler om oppstandelse, føniksen som stiger opp av asken,
men ingenting om en stein som bringer folk tilbake fra de døde.
Vet du virkelig hva du prøver å gjøre?
Jos ånd er ikke akkurat bak et slør som vi løfter bort,
og hun magisk kommer til syne.
Dette er åndemaning.
Jeg skal vise deg noe.
Sykehuset kan bare bevare et lik en viss tid.
Jeg har betalt teknikeren for å trikse med loggene.
Jo er fortsatt der.
Det må hun være.
-Ric... -Jeg vet hva jeg gjør.
Jeg klarer det bare ikke alene.
Si i det minste at du vil prøve.
Jeg skal prøve.
-Damon? -Du burde ha kommet selv.
Det har vært en lang dag. Jeg har lite energi til gåtene dine.
Gettysburg, 1863.
Du sendte Oscar for å se til meg.
Hadde det vært deg, ville det ha forandret hele livsløpet mitt.
-Jeg skulle ha vært død. -Og jeg skulle ha vært sønnen din.
Hvordan vet du dette?
Din fortapte kjetter drev frykt og avsky
midt i Myrtle Beach.
-Oscar? -Men ta det med ro, mamma.
Han er midt i en jernurt-avrusning.
Gi meg Elena, så kanskje jeg ikke dreper ham.
Du legger ikke hånd på et medlem til av min familie.
Du vet at denne "familie"-greia virkelig irriterte meg i begynnelsen.
Men nå skjønner jeg det.
Du elsket meg. Tiden gikk. Og du gikk videre til en ny familie.
Det gjorde jeg også.
Hva med å avslutte denne forakten en gang for alle?
Gi meg Elena, så får du sønnen din tilbake.
Caroline.
-Hvordan greide du å flykte? -Lily lot meg gå.
-Jaså? -Ja.
Denne dagen er visst full av Valerie-overraskelser?
Jeg var bare et barn da jeg møtte henne.
Bare en opprørt gutt som sørget over sin døde mor.
Jeg var ung og menneskelig.
Jeg var ung og menneskelig da vi møttes.
Og jeg husker akkurat første gang jeg så deg.
Husker du første gang du så meg?
Beklager, det var urettferdig.
Bare glem at jeg spurte.
Du satt til og med ved siden av Elena,
så du hadde naturligvis bare øyne for henne.
Ting er forandret.
Andre omstendigheter, andre resultater.
Her er en annen omstendighet.
Valerie er ute av fengselsverdenen.
Forandrer det noe for deg?
Naturligvis ikke.
Du lurer ikke på hva som ville ha skjedd om Valerie hadde møtt deg?
Ikke nå lenger.
Jeg bryr meg ikke om fortiden.
Jeg bryr meg bare om at du er her og at du er trygg.
Du er sammen med meg.
Jeg vet det.
Du er våken.
En brutal oppvåkning.
Hvor i svarte er jeg?
En universitetsby nær Mystic Falls.
Sendte Lily deg?
Lily aner ikke hvor du er.
Jeg brukte en lokasjonstrylleformel.
Kanskje jeg kan ordne opp før hun kommer inn i bildet.
Har du gjort din plikt overfor familien og funnet Julian?
Kan du holde på en hemmelighet?
Du aner ikke.
Jeg fant ham for lenge siden.
-Uten å si det til Lily? -Ikke til noen.
Jeg ville leve litt før jeg kom tilbake.
-Og nå som du er tilbake? -Jeg vet ikke, Val.
Jeg har ikke tenkt gjennom det fra gisselsengen min her.
Jeg kjenner deg, Oscar.
Til slutt vil du bruke Julians tilholdssted
for å komme fri fra Lily.
Ja, det er en ganske god idé.
Ja. Jeg gjør nok det.
Du har et godt vesen, Oscar.
Og du har vært snill mot meg.
Som en bror.
Men Julian er djevelen.
Jeg kan ikke la Lily bringe ham tilbake.
Oversatt av : Tommy Lund, Deluxe ilbake.