Viděli jste...
Vítejte na svatbě Alarica Saltzmana a Josette Laughlinové.
Chyběl jsem vám?
-Stefane! -Nechce se probudit.
Bonnie, spojil jsem Elenin život s tvým.
Dokud budeš naživu, Elena bude spát.
Dnes jsme tady, abychom vzdali hold
šerifce Elizabeth Forbesové.
Ty a já, tohle teď nemůžu.
Promiň.
Chápu, pokud potřebuješ čas, aby ses zotavila,
a pokud na tebe budu muset počkat, počkám.
-Kdo to je? -To je moje matka.
Před rokem 1900 byla Lily
s čaroději, které vyhnali z covenu Blíženců.
Heretici jsou bezcitní upíři s mocí čarodějů.
Lorenzo, tohle je naše rodina.
Je čas, abych se rozloučil.
BROOKLYN, NEW YORK O TŘI ROKY POZDĚJI
Damone, vzbuď se.
Potřebuju tě.
Prober se.
Damone...
Vzbuď se, kruci!
UPÍŘÍ DENÍKY VII. 1. díl: První den z 22 tisíc
Milá Eleno,
před pár týdny jsi nám řekla, ať si všechno zapisujeme,
abys neměla pocit, že jsi něco zmeškala, až se probudíš.
Napřed špatné zprávy.
Damon tvrdil, že se nejlíp rozptýlí,
když Alaricovi pomůže truchlit.
Takže ve svém stylu
unesl Rica do Evropy na pánskou jízdu.
Umíš si představit, jak to vypadá.
Samozřejmě jsme je neposlali
bez dozoru.
Teď vypijete tohle.
Takže Damon dohlíží na Alarica,
Bonnie dohlíží na Damona,
a nejsem si úplně jistá, kdo dohlíží na Bonnie.
Matt bude od příštího týdne, až odpromuje,
oficiálně strážníkem.
Moc mu to přeju,
ale kdyby tu tak byla máma, aby to viděla.
Radnice jí věnovala lavičku.
Chodím na ni
a doufám, že mi máma začne chybět míň.
Říkám si, že kdybych se dokázala uzdravit,
mohla bych jít v životě dál,
ale nemyslím si, že to bude v dohledné době.
Tak, napsala jsem o Damonovi, Bonnie, Ricovi, Mattovi.
Koho jsem vynechala?
-Co to píšeš? -Stefane.
Co tady děláš?
Matt nahlásil ztracenou krev z nemocnice,
tak to prověřuju.
Myslíš, že je to tvá máma?
Jestli ne, tak se doslova
vypařila z povrchu zemského,
a já pořád přemýšlím, jestli je to dobře, nebo ne.
A... jak se má Damon?
Jestli nás čekání na holku
desítky let něco naučilo, tak že mám obavy.
Jestli ty se bojíš, tak já jsem vyděšená.
Udělal jsem tu věc, že jo?
Jakou věc jsi udělal?
Řekl jsem ti, co k tobě cítím a teď je to... Je to divný.
Ne, není to divný, Stefane.
Ptala ses na mýho bratra, kterýho nesnášíš, abys vyplnila trapný ticho?
Ne že bych Damona nesnášela. Já jen...
Evidentně dělám všechno proto, abych vyplnila trapné ticho.
Dobře. Je to tak. Udělal jsi tu věc. Gratuluju.
Tak co tohle? Nové pravidlo...
Žij si svůj život, zotavuj se
a mezitím budeme přátelé.
To se mi líbí.
-Dobře. -Fajn.
-Hezké psaní. -Díky.
Jak jsem říkala, všechno je super.
Milý deníčku, jsem v pekle.
Těžko si představit horší místo, než odkud jsem přišla,
ale nějakým podivným zázrakem jsem ho našla.
Za tři týdny od mého příjezdu jsou jasné tři věci.
Jídlo je vyrobené z jedu, vzduch je načichlý morem
a všichni chtějí vědět, co dělají ostatní.
Nepatřím sem a ani nechci.
Takhle jsem si ten svět nepředstavovala.
Proboha, proboha, proboha. Co jsi to udělal?
Nevěděl jsem, že vleze přímo do cesty.
-Stu, Stu, musíme zavolat policii. -Sklapni, jo? Přemýšlím.
Dobře. Nikdo nás neviděl, že ne?
Zbláznil ses? Nemůžeme ji tu jen tak nechat.
-Nehýbe se! -Dali jsme si jointa.
Jsem na kaši. Chceš, abych šel do vězení?
Rychle.
Jak říkám, v úplně nejhorším pekle.
Ne že by mi to moje rodina ulehčovala.
Lily nás izolovala v nějakém zatuchlém, opuštěném domě.
Klidný Beau, spratek Nora, záludná a pošahaná Mary Louise
a Malcolm, Lilyin mazlíček.
Pro mě ne, Lily. Já už jsem svůj dnešní příděl měl.
Vlezdoprdelka.
Ty jsi ale světec, Malcolme.
-Tohle je absurdní. -Nora má pravdu.
Jak dlouho máme žít o třech doušcích denně?
Jako bychom znovu byli ve vězení.
-Beau si nestěžuje. -Beau je němý.
A to jsme si mysleli, že si dáme jídlo v klidu.
Beau, zahraješ si se mnou vrhcáby,
zatímco se ty dvě budou hašteřit?
Necítím tváře.
-Co to pijeme? -Nemám ponětí.
-Umíš číst německy? -To je ale holandština.
-Aha. Počkat. Kde to jsme? -V Amsterdamu.
Milá Eleno, přejeli jsme půlku Evropy a jsou pořád ožralí.
-Je to vážně nutné? -Elena chtěla, abych psala všechno,
co propásla. Až se za 60 let vzbudí a zjistí,
že Ric umřel na otravu alkoholem,
bude chtít vědět, co se stalo.
Leda by ses tragicky udusila těmi oříšky.
Pak bych jí to mohl říct sám.
To je tak milé.
Jdu si půjčit kolo a prohlédnu si město jako normální turista.
-Pro info, tady nenosí helmy. -Čím dál zábavnější.
Hej, jezdi v tramvajových kolejích a nerozhlížej se.
Jasně.
Víš určitě, že nechceš jít s ní?
Hezký pokus. Nenechám tě tady.
Nepotřebuju chůvu, Damone.
Nejde o to, co potřebuješ ty, Ricu. Ale o to, co potřebuju já.
Když ti bráním, abys skočil z útesu, nemyslím potom na to,
že kouzelné kóma mojí přítelkyně je spojené s Bennettovic čarodějkou,
která ví, jak se vyhnout smrti.
Už chápu. Takže moje trápení je pro tebe příhodné rozptýlení?
-Jo. -Dobře.
-Co? -Jsem rád, že jsi tady.
Odpoledne pojedu do New Yorku na schůzku s Lorenzem.
Předpokládám, že se nemám čeho bát.
Ty si zkoumáš svět, zatímco my tady trčíme, hladovíme a děláme,
že nejsme nejsilnější lidi na světě?
Musím vám připomínat, jaké to bývalo?
Myslíš, když jsi nás měla ráda a dovolila nám bavit se?
Naše chuť vraždit přivábila nechtěnou pozornost,
přinutila nás desítky let utíkat,
a pak nás na 100 let uvěznila.
Náš způsob života nefugoval, Mary Louise.
Teď chceš, abychom koexistovali.
My víme. Slyšeli jsme ten tvůj proslov.
A co Oscar? Celé dny vyřizuje tvoje pochůzky.
Vážně pochybuju, že žije v utajení.
Valerie, vypadáš hrozně. Co se stalo?
Nějaká příšerná děcka mě nabrala svým autem.
Bože. Je jejich auto v pořádku?
Ha, ha, ha!
Ty malé příšery mě nechaly umřít...
Bez omluvy, aniž by zavolaly pomoc.
Byla jsem jako sražené zvíře a co jsem udělala?
Chovala jsem se jako sražené zvíře, protože nám velí pacifistka,
která radši nechá své dítě trpět, než aby se za něj postavila.
Valerie, neplakej.
Už jsi doma.
Jsi s námi.
Jo.
Kdo potřebuje zbytek světa, ne?
Máme jeden druhého.
Odolala jsi svému nutkání bojovat.
To znamená, že se učíš.
Jsem na tebe pyšná, Valerie.
Tady jsi kousek vynechal.
Kdo jste?
Víš, ta veverka, co jste ráno přejeli?
Ukázalo se, že to byla naše kamarádka Valerie.
-Vypadala jsi mrtvá. -To mi říkají často.
Phasmatos maltos.
Ido.
Jsi horší než tvůj kamarád.
Napadlo tě, že uděláš správnou věc,
ale prostě jsi ji tam nechala.
A přesto jsi v tomhle městě první věc, která mi úplně nevadí.
Lily bude zuřit.
Lily se musí naučit, že heretici nemají co spoluexistovat.
Fakt? Buď ještě marnivější.
Kdybys byla pěkná, byla bys taky.
Co se tu sakra stalo?
Poslyš. Ta těla nejsou Lilyin styl. Musí to být ti heretici.
Je tady špatný signál, brácho.
Znělo to, jako bys říkal, že máma získala zpět svou rodinku bláznů.
Dáte mi další detaily?
Jedna oběť měla známky kousnutí, ta druhá byla sežehnutá k nepoznání.
Matt zjistil, že dům byl
dva roky zabavený
a záhadně se v něm začalo
svítit pár dnů po Rickově svatbě, takže tam teď hlídkuje Caroline.
Hele, potřebuju, aby mi Ric řekl, jak vyrobit bombu.
To je pro tebe.
-Haló? -Obráceně.
Alaricu, potřebuju, abys mě naučil vyrobit bombu.
Dobře. Super. Konec zábavy. Je čas vrátit se domů.
Právě doslova zírám na tvou
pokladnici plnou vymakaných zbraní.
Jo, přesně. Jednu z nich použij.
To není tak jednoduché. Jestli je chceme zlikvidovat,
musíme to udělat najednou.
Fajn. Musím ti zavolat z klidnějšího místa,
a pak blaženě odpadnu a budu předstírat,
že se to nikdy nestalo.
Dobrá.
Lily vyhrála.
Snažili jsme se ji zastavit, ale ona svou rodinu získala zpátky.
Stefan to má pod kontrolou, zvládne to.
Věříš tomu, nebo je to jenom výmluva,
aby ses mohl dál plazit ke dnu?
Víš, kolik dnů musím odškrtnout, než zase uvidím Elenu?
22 916 dnů a to za předpokladu, že chytneš nějakou stařeckou nemoc.
Dnu ještě nejsem ani na dohled.
Jen se poslouchej, Damone. Elena chce, abys žil svůj život.
Bon, dokud tady budeš,
nemáš co hrát tu hru "co by udělala Elena".
A to má znamenat co?
Nic.
Za své doby jsem ochutnal nechutný bourbon, ale tohle...
To není bourbon.
Je to čaj.
Už jste někdy viděl tenhle kámen?
Nemůžu říct, že ano.
-Co to je? -To není důležité.
Můžete se spojit s mou ženou a říct jí, že ho mám?
Můžu to zkusit, ale samozřejmě
budu potřebovat mystický předmět, abych získal přístup k jejímu duchu.
Tohle je její snubní prsten.
Právě jsem měl velmi silný pocit.
V tom prstenu je velká energie.
Měli jste opravdu silné pouto.
Bezpodmínečně vás milovala.
Chce, abyste věděl, že jí chybíte.
Ujíždíš na tom, že se živíš nadějí a trápením lidí?
Ten prsten je falešný, ty hajzle!
O ten pravý jsem přišel kvůli prvnímu médiu, které jsem viděl.
Možná je tvojí ženě líp, když je mrtvá.
To je zločin, aby nejhezčí holka v baru seděla sama.
Dvakrát vaši nejlepší skotskou, drahá.
Lorenzo, moc jsi mi chyběl.
A čí je to chyba?
Držíš mě dál, než naučíš ta osiřelá štěňátka chodit na záchod.
Učí se zdrženlivosti, aby mohli žít nenápadně.
To, že bys tam žil svobodně...
Jo, špatný vliv, bla, bla, bla. Chápu.
V mezičase jsi mě zavolala do New Yorku. Můj zájem je značný.
Doufala jsem, že bys mi mohl něco najít.
Během mého zajetí velice drahý předmět
o kterém jsem si myslela, že se ztratil,
když spálili naši loď, objevili potápěči.
Byl vystavený v městském mořském muzeu,
ale nedávno zase zmizel.
Proč ho chceš?
Kdyby někdo zjistil, že ho hledáš, mohl bys být v nebezpečí.
O důvod víc vědět, proč bych po něm měl pátrat.
To je rodinná záležitost, Lorenzo.
Já myslel, že jsem tvoje rodina.
Drahý, nechceme nic jiného než věřit, že jsi na naší straně.
Na tvojí straně. Stál jsem při tobě, když tě tví synové opustili.
Takže jsi ochotný vidět moje syny jako monstra, kterými jsou,
otočit se zády k vašemu přátelství?
Co je s tím nemocným chlapcem, kterého jsem potkala na lodi?
Kterého ve čtyřech letech opustili v továrně,
který nikdy nezažil laskavost, dokud jsem mu nezachránila život?
Ten chlapec není tvůj poslíček.
Najdi si ten kámen sama.
Je tam 5 heretiků, 2 chlapi, 3 holky. A tvoje matka není doma.
-Enzo? -Ten tam taky není,
takže jestli do toho půjdeme, máme teď šanci.
-Pozor! -Ukaž mi, jak to funguje.
-Tak především je to bomba. -Dobře.
Tohle je časovač.
-Nastavím to na 60 sekund. -60 sekund. Jasně.
Víš určitě, že to chceš udělat?
Musím to udělat. Žili ve vašem domě stovku let.
Viděli tvoje fotky. Hned by tě poznali.
Jen říkám, že jestli si myslíš, že je to šílený, teď se můžeš ozvat.
Je nějaká verze toho plánu, kdy se o mě nebojíš?
Nejspíš ne.
Vítejte v Mystic Falls! Jsem Caroline.
-Nemáme zájem. -Ne!
Nebojte se. Nic neprodávám.
Jsem vaše sousedka z ulice.
No a?
Páni, pěkný.
Líbí se mi ty podlahy.
-To je původní dřevo? -Je to kolosální díra.
Podlahy nikoho nezajímají.
Přinesla jsem vám dárek na uvítanou.
-Tradice Mystic Falls. -Valerie je alergická na přírodu.
Dobře.
Dám to třeba sem.
Moc se omlouvám.
Jsem nešika.
Odkud jste?
Ta bunda je parádní.
Díky, mám ji od svojí...
No, nelíbí se ti, co má na sobě?
Hezké, ale na tobě by to vypadalo mnohem líp.
Ahoj, Caroline. Měli bychom vyrazit na tu grilovačku.
-A ty jsi kdo? -Její odvoz.
Care, opravdu bychom měli jet.
Care ještě nepůjde.
Dej mi tu bundu.
-Na, vezmi si mou bundu. -Díky!
Ty jsi ale hodná.
-Měj se! -Počkat.
Zapomněla jsi jí říct, jak dobře v ní vypadá.
Hrozně moc ti sluší.
Cítíte to někdo?
Ric byl přímo tady. Jak se nám vypařil?
Na stopování sis vzala špatné boty,
máš špatné oči a jsi pomalá.
Já a pomalá? Ty jsi strávil týdny v Evropě
s chlapem, co dělal, že je nalitý a nepoznals to.
-To je pravda. -Kudy chceš jít?
Vrátíme se, nebo půjdeme dál?
Páni. Díky.
Jo. Jasně.
Počkej.
-Tys tu dodávku viděl? -Co?
Opravdu si váhal, jestli mě zachráníš?
Uklidni se, byly to tři vteřiny.
Tři vteřiny. Mohla jsem umřít.
Máš pravdu, Bon. Kdybych nic neudělal, byla by tady Elena,
a to by bylo super.
Dost. Nestrávím zbytek života přemýšlením, že mě nesnášíš.
Jak jinak se mám cítit, Bonnie? Ty jsi tady. Ona ne.
Vždycky, když se na tebe podívám, není to Elena.
Je mi tak líto, že se to stalo, ale já o Elenu přišla taky, Damone,
a ty jsi jedna z mála připomínek, kterou na ni mám,
takže mě můžeš nesnášet, nebo mě mít rád...
Ale trčíš tady se mnou.
Čemu vděčím za to potěšení?
Doufám, že jsi ten dům neměla moc ráda.
Udělali jsme z něj hromádku popela, i s tvojí rodinou.
Prosím? Co že jste udělali?
Jsou pryč, Lily, a ty máš čas do půlnoci,
abys zmizela z Mystic Falls, nebo půjdeme i po tobě.
Heretici staří stovky let,
světaznalí přeživší, o krok před svojí dobou,
svržení jen jediným mávnutím?
Synku, jestli ti můžu nabídnout mateřskou radu...
Uteč.
Prosím, přidejte se ke mně
na promoci třídy nových strážníků.
Budu číst jejich jména a oni dostanou odznaky.
Jaké šťastné malé město.
Vsadím se, že mají ty nejhezčí pohřby.
Noro, přísahala bych, že tvoje srdce je z čistého arzenu.
Přiznej se, že mě za to miluješ ještě víc.
Ty víš, že ano.
Strážník Cornell Willis.
Mar...
Je 21. století. Teď už se můžeme držet za ruce.
Můj bože. Je tohle vaše první rande na veřejnosti?
-To je roztomilé. -Měli bychom jít na dvojité rande.
Někde je chlapík, dost zoufalý, aby tě pozval na večeři.
Můžeme se soustředit na pomstu, prosím?
Strážník Taylor Hall.
Strážník Matthew Donovan.
Strážník Tim Johnson.
Strážník Jeffrey Morrison.
Strážník George Callahan.
Strážník Don Morris.
Myslím, že máme problém.
Omlouvám se za tu nepříjemnost.
Ale no tak.
Incendia.
Pomoc!
Proboha!
Ahoj, sousedko.
Dost!
Neúnavně jsem bojovala, abych nás sjednotila,
abych našla cestu, jak v tomhle světě fungovat,
obětovala jsem všechno, aby z nás zase byla rodina.
Jak se opovažujete to ohrozit?
Vy všichni...
Tohle krveprolití okamžitě skončí.
-Co se to stalo? -Netuším.
Nechali jsme je vybouchnout! Jak to mohli přežít?
-Nemám tušení. -Celá Mattova třída je mrtvá.
Nový šerif... mrtvý. Všichni ti lidi, nikdo z nich
nedostal šanci.
Na co se to proboha díváš?
Mám v krku zabodnutou třísku
a nemůžu ji vytáhnout.
Pojď sem.
Díky.
Už ji skoro mám.
Je tu dlouhá historie,
tohle, město, tenhle dům, všichni ti lidé,
neumím si představit svět,
ve kterém s nimi Mystic Falls přežije válku,
a jestli Lily myslí, že může ovládat pět heretiků, tak se zbláznila.
Myslím, že vím, jak se dostat k Lily.
Jak?
Řekněme prostě, že je dobře, že tu teď není Damon.
Milá Eleno,
až se vzbudíš, Mystic Falls nebude vypadat tak,
jak si ho pamatuješ.
Vymysleli jsme historku.
Že v dolech došlo k požáru, šířil se tunely pod městem...
Nekontrolovaný požár, oxid uhelnatý byl smrtelný. Vyšlo to.
Heretická rodina mojí matky je zpátky.
Chrání je jejich magie.
Jsou rychlejší a silnější než my
a pro své vlastní potěšení jsou ochotní zničit naše město.
Museli jsme ho ochránit.
Lily si myslela, že je její rodina připravená žít mezi lidmi.
Mýlila se. Pravdou je, že jejich impulzivní povaha
ohrožuje všechny obyvatele města,
proto Stefan přišel s dohodou.
Máme čas, abychom přesunuli obyvatele
a za to bude každý, kdo překročí hranice,
patřit heretikům.
Sbalte se. Vaše rodina tu není v bezpečí.
Stefan a Caroline chodí od domu k domu, evakuují obyvatele,
zavírají firmy, zabedňují domy,
dopravu odklání od města.
Všichni jsme toho hodně obětovali, aby s námi Lily souhlasila.
Ale Stefan toho obětoval nejvíc.
Vyberte si pokoje. Je jich tu dost.
My nenávidíme je a oni nenávidí nás,
ale aspoň teď máme příměří.
Ať se nám to líbí nebo ne, sdílíme s nimi město,
budeme žít bok po boku s nepřáteli, na tak dlouho, jak to půjde.
Co to děláš s lavičkou mojí mámy?
Zahlídl jsem to tady a řekl jsem si, že to schovám do bezpečí.
Zachráním to od budoucího zničení graffiti.
Zrovna jsem šla udělat to samé.
-V čem je háček? -No tak. Není tu žádný háček.
Snažím se tě jen rozveselit, bloncko.
Nevím, jestli sis všimla,
ale momentálně se tu dějí docela smutný věci.
Promiň,
jestli se nebavím při vyhánění
celého města
plného nevinných lidí kvůli tobě.
-Kvůli mně? -Jo!
Nepřiřazuj mě k pošahané cirkusové Lily.
Tak kam tě mám zařadit?
Jeden den pomáháš Lily, další se chováš mile tady.
Vyber si už stranu, Enzo... My, nebo oni.
Bože, mluvíš přesně jako ona.
To proto, že ti nevěří,
a upřímně ani já ne.
Jak je v Evropě?
Ricovi se moc nelíbila Mona Lisa.
-Měl bych o něčem vědět? -To může počkat, než se vrátíš.
Jsem zpátky!
Nechceš mi říct, kdo to sakra žije v našem domě?
Vyvraždili by celé město.
-Tak je zmasakrujeme my a je to. -To jsme zkoušeli.
Poslal jsi Donovana, aby je vyhodil do luftu. Snaž se víc.
Už jsme se domluvili.
Necháme je být a oni zase nás.
Brácho, ty jsi tak benevolentní.
Měl bys kandidovat na starostu, kdyby tady byl někdo, kdo by tě volil.
Už se stalo. Nepokaz to.
Kdo tě přesvědčil, abys zachránil město lidí,
kteří tě vůbec nezajímají?
Protože to nebyl tvůj nápad
a Matt by tohle nikdy nevymyslel, takže to musela být Caroline.
Udělej mi radost. Sbal tu láhev, až budeš odcházet.
Stefan jako hrdina pro svoji dívku.
A já si myslel, že moje budoucnost je temná.
Víš, Elena chtěla, abys byl šťastný,
abys žil, dokonce ti říkala, ať randíš,
ale až se vzbudí a každý, koho měla ráda, bude mrtvý,
myslíš, že bude schopná odpustit tohle?
Nedělám to pro Caroline, Damone.
Dělám to pro tebe.
-Ahoj! -Bonnie, ahoj!
Nevěděl jsem, že už jsi zpátky.
Upřímně vůbec nevím, kde jsem.
Matte, vzdát se města není řešení.
Musíme je zastavit.
Bon, už je někdo zastavil, v roce 1903,
ale ty jsi pak zradila Kaye, on je pustil ven
a já musel pohřbít všechny kámoše z policejní stanice.
Takže je to moje chyba?
Ne, to jsem neřekl.
Podívej, musím jet na hlídku.
Co tady děláš?
Už jsi byla v Mystic Falls?
V mojí krásné vaně je zrovna heretik a stříhá si tam svoje
hnusné heretické nehty.
Nemám kam jinam jít.
Tak to je asi dobře, že mě nesrazila ta dodávka.
Ale no tak, Bonnie, byly to tři vteřiny.
Víš, jak moc udělají tři vteřiny, když jde o život?
V první vteřině jsem si říkal, jak by bylo
úžasné zase objímat Elenu.
Ve druhé vteřině jsem ji líbal.
A ve třetí jsem si vzpomněl, že jsi moje nejlepší kamarádka,
že kdyby se ti něco stalo, tak bych se zbláznil,
takže ano, Bonnie, já vím, jak dlouhé jsou tři vteřiny.
Jenom jsem se ujišťovala.
A já na ni počkám a ty mi pomůžeš.
Takže tu trčíš se mnou.
Heretici jsou venku kvůli mně.
Ne, Bonnie. Heretici jsou venku, protože moje matka je magor
a všichni se jí bojí, než aby ji zastavili.
Já ne. Já chci bojovat. Chci naše město zpátky.
Neoprávněný vstup na cizí pozemek, příteli.
A ty jsi?
Místní čarodějka.
Vlastně nejsi nic, když ti vezmu magii.
Neděláme obrovskou chybu, když předáváme
město bandě nadpřirozených teroristů?
-Pravděpodobně. -Nech toho.
Jsem posedlá kontrolou a teď se jí vzdávám.
Jsem křehká.
Co by udělala šerifka Forbesová?
Za každou cenu by chránila lidský život.
Tak potom si nemyslím, že děláme chybu.
Myslela jsem si, že se z máminy smrti zotavím.
Opravdu jsem si myslela, že uplyne čas
a jednoho dne se budu moct posunout dál,
ale je to moje máma a... nikdy mi nepřestane chybět.
To je život, Caroline.
Nemůžeš přece jen
sedět a čekat, až se bude dít něco dobrého,
ale můžeš si odpustit,
že se snažíš být šťastná během té špatné doby.
Půjdu zabednit hlavní dveře.
Hej, Stefane.
Já jsem šťastná.
Díky tobě.
Moje nejlepší kamarádka je pryč, moje máma je mrtvá,
celé město je zničené, ale když jsem s tebou, jsem šťastná.
A jo, máš pravdu, prostě jenom musím...
Pane Saltzmane, už je pozdě.
-Chci ji vidět. -Hele, já to chápu,
je to vaše žena, ale podle pravidel nemocnice
můžeme nechat tělo u ledu jen 30 dní.
Pravidlo, které jste minulý měsíc ochotně porušil.
Takže...
Řekněme, že ho budete porušovat dál.
Říká se, že jakmile pohřbíte tělo,
začne proces truchlení.
Já ji ale nechci pohřbít.
Chci ji přivést zpátky k životu.
Tohle je márnice. Je to černý humor.
Můžu ji teď prosím vidět?
Neměl bys tu jizvu schovávat, Beau.
Přežil jsi. Buď na to hrdý.
Valerie! Beau! Jde o Malcolma!
-Beau, pomoc! -Je mrtvý!
Proboha! Malcolme!
Našli jsme ho ve městě. Prostě tam ležel.
Bože, jen ať to nevidí Lily.
Malcolme? Ne.
Ne.
Ne!
Drahoušku.
Můj chlapečku.
Kdo nám ho vzal?
Kdo to udělal?
Milá Eleno, pamatuješ,
jak jsem psala, že se všechno rozpadá?
Možná ne úplně všechno.
Proč mají všichni neukojitelnou potřebu zapsat si
každý pocit?
Celé to tvoje stalkování není ani trochu okouzlující.
Co když jsem ti přišel dát za pravdu?
Obzvlášť proto, že to už dávno vím.
Říká se,
že jeden z Lilyiných kouzelných elfů ztratil srdce.
-Cože? -Ty jsi to neslyšela?
Jo, někdo zabil Malcolma.
Myslím, že to byl její nejstarší.
Ale kdo ho zabil? Protože jsme měli dohodu...
Jo, důvěra je vrtkavá věc.
Už vím, že jestli mi mají lidé věřit,
musím si to nejdřív zasloužit.
A tak si musím vybrat stranu. Proto jsem tady.
To je dobře. Musím zavolat Stefanovi...
Myslím, že to ani nemusím říkat, ale vybírám si Lily.
Říkal jsem ti, ať mě neotravuješ, dokud se nevzbudí Elena.
Smůla. Musíme jít.
Proč?
Je zpátky.
Trochu přiostřila.
Ráno se mi otevřela jizva. Tak mi došlo, že je zpátky.
Nevěděl jsem, že je tak blízko.
Radši si na to zvykni, brácho.
Nepřestane, dokud tě nezabije.
Pojďme. ne, dokud tě nezabije.