-Viděli jste... -Lék na upírství.
Vezmeš si ten lék, Eleno, a já si ho vezmu s tebou.
To nedovolím, dokud všichni blízcí nedostanou šanci ti to rozmluvit.
-Jsem těhotná. -Vezmi si mě.
Pokud se mi rozpadne život, až se mi začne vracet lidskost, tak tvůj taky.
Snažila jsem se tě zabít a pak jsem tě donutila vypnout emoce.
-Všechno jsem zničila. -Před začátkem 20. století
byla Lily ve skupině čarodějů, kteří byli vyhnáni z covenu Blíženců.
Kacíři jsou nelítostní upíři s mocí čarodějů.
-Nikdy nesmí uniknout. -Je načase odtud vypadnout.
Včera ses utrhla ze řetězu.
Jsem vyřízená.
Nemáš nejmenší tušení, jaké to je cítit se zničený.
Ale poznáš to.
Eleno?
-Zdravím, Bonnie. -Lily.
-Myslela jsem, že jsi ve sklepě. -Byl, ale z cely se dá uniknout.
-Ty bys to sama měla dobře vědět. -Co chceš?
Musím se neustále opakovat? Pokud pořád nevíš, co chci...
Chceš zpátky svou zrůdnou čarodějnou upíří rodinu.
I když budu riskovat opakování, to není vůbec možné.
Vážně? Jak je ten výraz, který máte vy čarodějky tak v oblibě? Skulinka?
I kdyby nějaká existovala, nepomůžu ti ji najít.
Svůj názor jsi vyjádřila dost jasně.
Já jsem očividně selhala, protože si myslíš, že potřebuju tvou pomoc.
To se pleteš.
To jsou kouzelná slůvka, Bonnie.
Tady je podobné. Zemři.
V úniku nevynikáš.
Žádná magie? Za to můžu já. Předtím jsem se k tobě tulil.
Asi jsem tě ve spánku vysál. Ale snaž se dál, je to rozkošné.
-Jako bys měla malý záchvat. -Jak to...
Myslela sis, že můžeš s někým vydupat bez následků?
Kde jsme to skončily?
Vstávat, rychle. Na spánek není čas, musíme zajet pro Jo.
Zajet pro Jo? Je všechno v pohodě?
Doufám, jelikož za přibližně deset hodin musí projít uličkou.
Tak šup. Čekají nás svatební zvony.
UPÍŘÍ DENÍKY VI. 21. díl: V létě si tě vezmu
Kruci.
Nejsou tu.
-Co se děje? -Moje boty.
Úchvatné, příšerně drahé boty, na jeden den v životě, nejsou tady.
-Chceš, abych je našla kouzlem? -Moje boty? To jde?
To vlastně nevím. Chvilku vydrž,
musím zjistit, jak tahle pitomá věc funguje.
Super. Znič ji, pomačkané šaty určitě odvedou pozornost od bosých nohou.
Klid, no tak. Nevyplýtvej si všechnu paniku naráz.
Do obřadu ti zbývá ještě osm hodin. Nealkoholickou mimózu?
Za prvé, nealkoholická mimóza je jen džus, a za druhé, nemůžu pít.
-Někdo by se měl napít. Dej si něco. -Časem budu pít,
ale teď mám lidskou toleranci, což je levnější, ale mnohem menší sranda.
Na zdraví.
Jen klid.
Join telefon.
-Dobře. -To není dobré dobře.
-To je problémové dobře. -Zavoláme vám zpátky. Nashle.
Danielle dostala chřipku.
To znělo, jako bys řekla, že Danielle má chřipku,
což je nemožné, protože je mou svatební koordinátorkou.
-Jo. -Jak moc? Může pracovat?
Záleží, kolik zvratků na svatbě chceš.
Popravdě si myslím, že je to jen dobře,
protože nehledě na to, jak dobrá Danielle byla, já jsem určitě lepší.
Caroline. Chyběla jsi mi.
I já si chyběla.
Děkuju, že jsi mě dostala zpátky.
-Ahoj. -Ahoj.
Máme toho fůru na práci a hrozně málo času.
Eleno, napij se. Neodpadneš.
Bonnie, vypínač je na levé straně vzadu.
A Jo, ty tvé boty vidím po gaučem.
Dobře, kdo má na starost kluky?
Dobře, máme obleky.
-Já mám prstýnky. -A sliby.
Tak co máme v plánu teď? Na Alarica Saltzmana,
který bude mít po dnešku po zbytek svého života sex s jedinou ženou.
Jen s jedinou, na další se ani podívat nemůžeš.
Ne, že by se na profesora okultních věd vrhaly křepelky.
Měl bys do toho praštit, dokud můžeš.
Vzpomínáte, jaké to bylo, když jste se hádali?
Promiň. Dnes je úplněk. Připadám si mimořádně nabroušenej.
A na co se vymluvíš ty?
Co? O co jde?
-Úkoly pro svatební den. -Pozornost od Caroline.
Karma. Ta opravdu sladká karma.
O kluky je oficiálně postaráno. Nevěsta a družička jsou připravené,
jdu do sálu a napravím vše, co tam mrví.
-Eleno, kulma. -Ano, já ji vidím, Care.
-Dobře. -Jsem teď člověk, ne slepá.
A ani nejsem z cukru. Nemusíš chodit po špičkách.
Ale musím, ty by sis mohla zlomit prsty,
pak by se ti to zanítilo a nejspíš bys umřela.
Víš ty co? Vzhledem k mému štěstí se to zdá být možné.
Jaké to teď je v životě živých?
Je to jiné. Jsem pomalejší.
Musím se rozhlížet na obě strany, než přejdu ulici.
-Ale je milé nemuset... -Být monstrem jako já,
které vypne svou lidskost a spáchá vraždu,
místo aby se vyrovnalo s žalem jako všichni?
Chtěla jsem říct, nemuset v jednom kuse nosit denní prsten.
Moc se omlouvám, Eleno, chtěla jsem ti ublížit, když jsem řekla,
že nebudeš s Damonem skutečně šťastná, protože nejsi člověk.
A teď jím jsi
a já doufám, že důvodem není fakt, že jsem chtěla, aby sis to myslela.
Člověkem jsem chtěla být ode dne, kdy jsem se stala upírem.
Kromě toho jsem tou poslední, které by ses měla omlouvat.
Díky. Chtěla jsem začít tím snadným.
Ta obávaná omluvná pouť.
Jo a jestli uvidíš Stefana, tak se mu vyhýbám.
Nejdřív si musím dát do pořádku svůj život.
A začnu u svých přátel.
Stefan není přítel?
Se Stefanem je to komplikované.
Říkala jsem si, že se k němu musím dopracovat.
Buď v klidu. Dnes má práci s Damonem.
-Co se stalo Damonovi? -Nic moc.
Jen řekl, že si se mnou vezme ten lék.
Damon Salvatore? Člověk?
-Ani si to neumím představit. -Jo. Něco mi říká, že ani on ne.
Jasně, budu tvým svědkem, Ricu, ale teď si užij s těmi náhražkami,
aby mě můj bratr mohl o tvé svatbě unést.
Nelezou ti stejně svatby krkem?
Stefanovy pletichy nesnáším víc.
Takže mě kdykoliv zasvěť, kam sakra máme namířeno.
Ale no tak. Tohle jsou tvé poslední dny upíra.
Nemůžeš mě vinit z toho, že si chci se svým bratrem užívat.
Koukej. Už jsme tady.
Pan Rogers nás očekává?
-Víš, že je Rogers mrtvý, že jo? -Jo, v zemi snů se k němu připojíme,
pokud nepřejdeš k věci.
Tady jsem žil během jednoho z mých mnoha pokusů začít znovu.
Vítej ve své předměstské noční můře.
-Myslíš, že jsem si to nepromyslel? -Život s Elenou podle mě jo.
Nemyslím si, že by sis promyslel život se sousedy, hypotékou...
Hej!
Nebo s dětmi. Já ti nevím. Možná to nebude tvůj šálek kávy.
Klídek, klídek.
-Nepřišel jsem zadělávat na potíže. -To říkají všichni potížisté.
-Řekl jsem Lily, že se zastavím. -Máš Oidipův komplex?
-Víš co? Na tom nesejde. -S dovolením, malá čarodějko.
Pokud si myslíš, že v den Joiny svatby pustím dovnitř
kazisvěta za dalším kazisvětem, tak si o něco říkáš.
-Je tam sama a hladoví. -A tohle není k jídlu.
Nesnažím se ji nakrmit, ale udržet ji při smyslech.
Je to plné písniček z poslední éry, kterou poznala.
Myslel jsem, že by ji to mohlo utěšit.
Věřím, že jí to předáš, pokud nejsi úplné monstrum.
Chci zpět svou rodinu.
O nic víc jsem nežádala,
jen abych měla svou rodinu zpět po mém boku, kam patří.
Co?
Mumlala o své rodině, a když jsem se přiblížila, napadla mně.
To zní, jako by dosáhla fáze naprostého šílenství z vysychání.
Tvrdíš, že za to může vysychání?
Těžko se vysvětluje, jak je to hrozné, ale jo,
tvoje mysl tě začne klamat. Začneš vidět věci a lidi.
Co se stane, až ta fáze pomine?
Stefan má prý plán, jak ji postavit zpět na nohy.
Zahrnuje to její puštění?
Jestli si myslí, že se své rodiny vzdá...
Bude muset. Bonnie, ten ascendent jsi zničila.
Co když existuje nějaká skulinka?
Hrozím se toho, ale asi bych si měla začít oblékat šaty.
Něco se stalo. Nejde o šaty, že ne? Řekněte mi, že o ně nejde.
Probíraly jsme, že je 15 metrů od nás
ve sklepě zamčená vysychající upírka.
-Ona těm šatům něco udělala? -Jsou v pořádku, jen jsem paranoidní.
Fajn, náklaďák je tu. Kdo pojede?
Caroline navrhla, abych vyzvedl výzdobu na stoly,
-to zní jako průser na spadnutí. -Já pojedu.
-Děkuju! -Jo.
Ne, tam ne. Tamhle.
Jen o trošku výš. To nebyla troška...
Ale květiny nejsou moje parketa? Jo. Předpokládal jsem, že to víš.
Caroline, proč jsem tady?
Chtěla jsem tě zabít. S vypnutou lidskostí, ale chtěla jsem tě zabít,
jsi můj přítel a moc mě to mrzí.
To je vtipné.
Už jsme na sebe zapomněli,
ale egu nesvědčí, když tě mučí bejvalka a její nový kluk.
-Není to můj kluk. -Ať je kýmkoliv, dál už to nezvládnu.
-Takovou věc bych neudělala, kdyby... -To nic, Care.
A pokud to chceš napravit, tak mě odtud nech odejít.
Dobrý pokus, ale kdybych se měla vdát u oltáře,
který vypadá takhle, tak se do týdne rozvedu, tak neremcej. Další řada.
Upřímně bylo by lepší, kdyby sis to udělala sama.
Liv, co tady děláš?
Víš, že je Jo moje sestra, že ano?
Propána, další napravování. Pomůže drink. Pořádně silný.
-Vypadáš dobře. -Dík.
-Jak se máš? -Fajn.
-Pořád léčíš to zranění hlavy? -Jaké?
Které tě změnilo v jednoslabičňáka.
Jednoslabičňák.
To je na odpadlíka z vysoké opravdu honosné slovo.
Promiň, měla jsem na vysoké zůstat i po tom,
co mi můj mizerný přítel řekl, že už mě nikdy nechce vidět?
-Počkat, ty si na mě naštvaná? -Přišla jsem o bratra a o přítele.
A místo toho, abys šla za mnou, ses pokusila zabít.
-Byla jsem na dně. -To ale nic neomlouvá.
Poučuješ mě o šílenství?
Víš co? Půjdu čekat ven.
Svatba někoho z Blíženců znamená velký sraz celého covenu.
Elena tvrdí, že usychá, a proto se prý chová tak šíleně, ale...
Jo.
Minulý týden zabila dva lidi, když ještě neusychala.
Vím, že to bude znít šíleně, ale mám noční můry a ona
a Kai jsou v nich.
-Tady. -Co je to?
Když má Bennettová předtuchu, tak ji nemůžu ignorovat.
-Co budeme udělat? -Vím, co bychom dělat neměli.
Nechat ji v rukách dvou lidí, kterým nevěříme.
Jo, je to pěkné.
Brazilské dřevo, otevřené podlahové prostory, zrenovovaná kuchyň.
Co za přejetinu tam vaříš?
Protože budeš muset jíst jako člověk,
chtěl jsem ti dát malou ochutnávku, jak budou tvé večeře vypadat.
Ty nevaříš, Elena taky ne.
Kdo má taky čas? S dětmi a prací, že?
Salisburský steak. Do něj, Damone. Budeš potřebovat energii na tohle.
Jo? Co to je?
-Jen zbytek tvého života. -Papírování? Tím mě chceš zlomit?
Na něco se zeptám. Kdy naposledy jsi vypsal formuláře?
Kvůli daním, zdravotnímu pojištění, řidičáku?
Dělá to každý idiot v zemi. Myslíš, že s tím budu mít problémy?
Poprvé ano, až potkáš blbce, kterého nedokážeš zabít a ovládnout.
Možná. Pak půjdu domů.
A z mé krásné nerezové ledničky si vyndám pivo.
Kterou si nebudeš moct dovolit, pokud nebudeš mít práci.
A pokud si myslíš, že si můžeš půjčit ode mě, tak nemůžeš.
-To od tebe není moc bratrské. -Vlastně je. Nedozvím se, kde bydlíš.
Lék ti bude kolovat v žilách,
a kdybych věděl, kde žiješ, tak by to někdo mohl zjistit,
najít tě, vzít si ten lék a proměnit tě ve 172letou mrtvolu.
Co se děje? Tak daleko jsi to nepromýšlel?
Nakonec se to rozkřikne a s Elenou se budete muset přestěhovat.
Budete muset žít v ústraní, bez přátel a bez rodiny.
Tohle bude tvůj život, Damone. Bude to tvé peklo.
A v tom se mýlíš, bratře.
Můj život nebude vypadat takhle.
Ale takhle.
Elena mi jasně řekla, jak si život představuje.
Není to Tribeca, New York je na mě moc přelidněný,
ale je to nad mým vlastním barem a kousek od medicíny.
Někde na severozápadě.
Řekl bych ti, kde přesně, ale dal jsi jasně najevo, že to nechceš vědět.
Jdu se podívat nahoru.
Mám třetí sklenku, tak mluv pomalu.
Víš, jak jsme se báli, že si to pořádně nepromyslel?
-Promyslel si to. -Je to Damon, to není možné.
Je na to připravený, Eleno. Tvůj dokonalý život má naplánovaný.
Dokonalý život jako člověk s ním chci i já, věř mi,
ale život dokonalý není.
Dobře? Podívej, máš ještě pár hodin, tak buď tvrdý,
donuť ho uvědomit si to.
Ahoj. Pamatuješ si, kdy sis naposled oddychla?
Jo. Těsně předtím, než jsem svému bývalému příteli řekla,
jak přimět mého současného přítele, aby se vzdal naděje pro náš vztah.
Co když byl ten lék obrovskou chybou?
Tvá jediná chyba byla poslední sklenka šampaňského.
Postavím na kafe, než se hanbou propadneš.
Jo, dobře.
Jo?
Jsi v pořádku? Jo!
No tak, Jo, Jo!
Jo! Jo!
Díky.
Doktor už má výsledky.
Miminka jsou v pořádku a ty taky. Asi šlo jen...
O akutní panický záchvat způsobený stresem,
-těhotenstvím a nedostatkem jídla. -Jo.
Nakolik je možné, že si tuhle zdrcující událost
necháš jako má družička pro sebe?
-Nechci dělat Rickovi starosti. -Samozřejmě.
-Nemůžeš jí to říct. -Dobře, ale chci ji vidět.
-Do svatby nemůžeš. -Eleno.
Ricku, pokud bys měl být někde pověrčivý, tak v Mystic Falls.
-Dobře, ale co se stalo? -Podle doktorů měla panický záchvat.
Z toho, že si mě nechce vzít? Skvělé.
Ne, z toho, že se dnes vdává a že v břiše nosí dva malé človíčky
a že si nemůže dát bourbon jako ty.
Promiň.
Spadla a mojí reakcí bylo k ní rychle přiběhnout, ale nemohla jsem,
a pak vidím, že se praštila, a chtěla jsem jí dát upíří krev, ale nešlo to.
Počkat, začínáš pochybovat?
Ne, protože pak mě napadlo, co by asi tak udělal člověk?
Volala jsem záchranku, dostala ji do nemocnice, tady jí pomůžou doktoři
a překvapivě jsem si připadala silně.
-Proč jsi mi to neřekl? -A co?
Jak úžasné je být zase člověkem.
Nejdřív jsem měla obavy, že to otupí moje smysly,
ale je to přesně naopak.
Opět se cítím spojená se světem.
-Cítím se... -Naživu?
-Jo. -Tvůj život má opět smysl.
Je konečný a je to...
Asi ten nejlepší pocit na světě.
Udělala jsem vám úžasné drinky s trochou tequily.
Dobře, té tequily je tam hodně. A jsi tu jen ty.
-Co jsi udělal? -Nic.
Řekl naštvaně.
Nic se nezměnilo. Kvůli jejím novým šatům a novému účesu
mám zapomenout, jak se zachovala?
Ne, máš s ní mluvit jako dospělý a vaše problémy nějak vyřešit.
-O našich problémech nic nevíš. -Ne, znám ty tvé.
Když ti nevadí, že jsi byl jen dva týdny v policejní akademii,
a pak najednou nic.
S ní ses alespoň snažil, Tylere.
Po tom tvém fiasku se Stefanem
mi dáváš vztahové rady zrovna ty? Udělej mi laskavost.
Dej si do pořádku svůj vlastní život. Ten můj nech na mně.
Stefane.
Tleskám ti za tvou snahu, Stefane,
ale asi je načase, aby prohlídka mým budoucím životem skončila.
-Adresu máš? -Jo. Můžeme jet.
-Ještě jedna věc. -Co zase?
Dáš mi přednášku o praní, výměně oleje nebo osobní hygieně?
-Rozchody. -Co s nimi?
Na ty jsi asi nepomyslel, co?
Co když s Elenou nejste spřízněné duše?
Škatulkování nemusím, brácho, ale tohle je bez problémů.
Jo, mluvíš jako já před čtyřmi roky.
Elena a já jsme byli spřízněné duše.
Opatrně, Stefane.
Jsem realista.
Co když se něco pokazí? Pořád jsi člověk, pořád v ústraní, sám.
-To se nestane. -Jo, protože páry jsou spolu navždy.
Nikdy se nehádají, neubližují si a neodlučují se.
Ukážu ti to.
Pořád jsi vzhůru.
Těžká noc?
Jen dlouhá.
Pořád si říkám, že ještě pár let rezidentury
-a budu volná. -Sedni a napij se se mnou.
Jsem docela utahaná. Jdu si lehnout.
Bože, Elena má práci. Pomozte mi někdo!
To je teprve po dvou letech. Počkej, až to dotáhnete na 7.
Ahoj.
Jsi opilý.
Cítím odsuzovačný tón,
což je divné. To ty jsi chtěla, abych vlastnil bar.
Chci, abys ho vlastnil, Damone, ne abys v něm upadal do bezvědomí.
Jo? Ten bar je milejší než ty.
Právě jsem dokončila mou rezidenturu. Dřu na své kariéře.
A já se uchlastávám na té mé.
-Když jsi nešťastný, tak bar prodej. -A co budu dělat?
To je mi jedno, Damone. Cokoliv, co budeš chtít.
To je právě ono, Eleno,
nemůžu dělat to, co chci,
protože chci celou noc popíjet, aniž bych se opil,
a jezdit v mém autě jako šílenec, aniž bych se bál smrti.
Chci někomu utrhnout hlavu, aniž bych byl zatčen.
Máš pravdu, Damone, nic z toho už dělat nemůžeš.
Kvůli tobě. Nemůžu kvůli tobě.
Jen to řekni.
-Byla to obrovská chyba. -Máš pravdu.
Byla to chyba.
Vypadni mi z hlavy!
Chápu, o co se snažíš.
Nejde o to, že bych byl sám já,
ale o to, že bys byl sám ty,
beze mě a bez Eleny.
To je od tebe velmi sobecké, bratře.
I když se vzepřete každé statistice
a zůstanete zamilovaní každou hodinu každého dne,
život a smrt neovlivníš ani tak.
Bude člověk, kdykoliv může zemřít.
Jak bude tvůj život vypadat bez ní?
Takže jsi nás rozeštval,
přinutil rozejít a pak jsi ji zabil?
-To je drsné, brácho. -Chtěla, abych byl drsný.
Tohle je i její nápad. Tak to je fakt vtipné,
protože mí 2 nejbližší jsou ti největší sadisté.
Damone, pokud to uděláš, budeš člověkem už napořád.
Ať se stane cokoliv, zpátky už to nevrátíš.
-Co myslíš, že bych měl udělat? -To je to, já ti to říct nemůžu,
Elena ti to říct nemůže. Nemůžeš to udělat pro mě nebo pro ni.
Ty sám musíš chtít být člověkem.
-Šampaňské? -Ano.
Promiňte, támhle potřebují víc pití. Díky.
-Ahoj. Kde je Jo? Je...? -Je v pohodě. Už ji pustili.
Dobře. Může použít zadní vchod,
-aby ji nikdo neviděl. -Jo. Řeknu jí to.
-Super. -Stefan.
-Půjdu počkat na Jo. -Dobře.
Nejsem zvyklý, že ostatní odstrašuju.
Lidé se poblíž Salvatorů v obleku cítí nesví.
Vyvolává to pocity.
Elena je opět člověk. Cítím tady další výměnu bratrů?
-Je s tebou? -Ne. Potřeboval čas na přemýšlení.
To zní hodně zlověstně.
-Ty nechceš, aby si ho vzal, že ne? -Není to na mně.
Stefane, nejsem jako on. Mně můžeš říct, jak to doopravdy cítíš.
Jasně, že nechci, aby si ho vzal. Je to můj bratr.
-Pomyšlení na to, že ho ztratím... -Jo, já vím.
A co si myslíš, že udělá?
Damona jako člověka jsi nikdy nepoznala.
Neměl žádný cíl, pořád hledal něco víc,
byl milý a upřímný, ale nikdy nebyl silný.
To přišlo později, až našel sám sebe. až se skutečně stal Damonem.
Zbožňuje být upírem
a já si prostě myslím, že se toho nikdy nevzdá.
-Zabije nás. -Vždyť to děláme proto,
-abychom měli pod kontrolou ji. -Ne Lily. Caroline.
-Svatba začíná už za hodinu. -Stačí ji sejmout
a dostat do kotelny. Maximálně 30 minut.
Bonnie.
Enzo ji musel pustit. Musím varovat ostatní.
-Matte? -Já...
-Co se děje? -Nemůžu dýchat.
-Jako by mi někdo drtil hrdlo. -Vydrž...
Čaj, prosím. Earl Grey.
A čemu vděčím za toto potěšení?
Slyšela jsem, že jsi mi chtěl donést něco, čemu se říká mp3 přehrávač.
Nejsem si úplně jistá, co to je, ale i tak jsem ti chtěla poděkovat.
A oni tě pustili z cely, abys mi to řekla?
Jistěže ne, ale jsem vynalézavá.
Měl by se tedy obávat
-rozparovačských nálad? -Ve skutečnosti ne, neměl.
Rozparovač jsem byla, protože jsem ztratila svou rodinu,
ale dnes ji získám zpět.
-Jestli se snažíš o tajnou schůzku... -Neboj, nesnažím.
Jen potřebuju pomoct s mým slibem. Co se rýmuje s bitevním polem?
-Rozvod? -Jak ti jdou ty tvoje?
Přestaň vyhledávat spoilery.
Všude se to hemží Blíženci. Kdo by čekal, že je vás tolik?
V covenu není moc co dělat než se množit.
-Mého tátu jsi neviděl, co? -Ne.
Jsi velkorysá, pozvat na svatbu chlapa, který tě chtěl zabít.
Dává opravdu úžasné dary.
Před těhotnou ženou neříkej nic, co obsahuje slovo velký.
Nelíbí se mi, že tě teď nemůžu vidět.
Líbí se mi, že se ti to nelíbí.
-Uvidíme za chvíli. -Zatím.
Tak to bych ten dárek asi měl dát a odejít.
Tati. Co tady děláš?
Jsi moje dcera
a neče...
Nečekám, že bys řekla ano,
ale kdybych se tě aspoň nezeptal, jestli tě můžu odvést k oltáři,
tak bych se sebou nemohl žít.
Vyhýbáš se mi.
Cože? Ne. Nevyhýbám se ti.
Snažím se řídit celý tenhle cirkus. Viděl jsi, kam dali bar?
Caroline. Můžeme si promluvit?
Dobře. Prostě to řekni. Mýlím se, točím to kolem sebe, jsem sobec.
Ne, promiň. Nechtít ztratit bratra je na škále sobeckosti hodně nízko.
Na druhou stranu, nutit někoho, aby vypnul svou lidskost, to...
Jo. To je na škále hodně vysoko.
Jo.
-Nenávidíš mě? -Ne, jistě, že ne.
-Ale, nelíbí se mi, tvé řešení. -Tak to jsme 2.
Udělala jsem si seznam.
Věcí, které jsem udělala, když jsem se do tebe zamilovala.
Začalo to loni v létě, když jsi odjel.
Začala jsem být posedlá tím, kde jsi,
proč mi nezvedáš telefon.
Řekla jsem, že tě nenávidím, když jsi mě ignoroval,
propásla jsem máminy poslední chvíle, protože jsme se líbali,
-a pak umřela... -Caroline.
A já potřebovala jen to, abys mi řekl, že ke mně něco cítíš.
A ty jsi to neudělal. A to mě zasáhlo tak hluboce,
že jsem jako upírka udělala tu nejhorší věc.
Vypnula jsem svou lidskost.
A když už mě nenapadlo nic dalšího, tak jsem k tomu donutila i tebe.
-Já ti odpouštím. -Jo, ale o to jde, Stefane.
Stará Caroline by mi neodpustila.
Profackovala by mě a řekla by, co to sakra dělám.
Nesnáším to, jak se kvůli tomu cítím.
Proto, že ti chybí kontrola, kterou jsi ztratila.
Tak se cítím, když jsem ti poblíž.
To znamená být do někoho zamilovaný.
Cítíš se zranitelná.
Znamená to...
ztratit kontrolu.
Já vím...
Ale s tím, v jakém stavu se můj život nachází,
s tou vinou a smutkem, je kontrola to jediné, co mám.
A nemyslím si, že se jí dokážu vzdát.
-Ahoj. -Neměly by z tebe šaty družičky
dělat hříčku přírody?
Jo na mě byla hodná.
Mluvila jsem se Stefanem.
Ten na mě hodný nebyl.
A to je zřejmě tvoje chyba.
Jeho argumenty byly docela přesvědčivé.
Rozhodl jsem se.
Ale potom...
Zničil jsi mi míč!
Buď rád, že jsem ti nezničil ksicht!
Běž dovnitř a dones mi klíčky od auta tvojí mámy. Jedu na svatbu.
Na druhou stranu...
-Nezapomeň... -Na zbytky.
Já vím. Říkal jsi mi to třikrát.
40 let a pokaždé mi říkáš,
jestli jsem nezapomněla na zbytky.
Jako bych snad začínala být senilní.
Vezmu si ho. Upír jsem byl hrozně dlouho, Eleno.
Byla to paráda,
ale ve vteřině bych to vyměnil, abych mohl být tvůj manžel,
tvůj partner, otec tvých dětí.
Nemůžeš si ho vzít jen kvůli mně.
To se Stefanem pořád opakujete, ale pletete se. Můžu.
Můžu si to vzít kvůli nám.
Jo? I když to selže
a vše půjde k čertu, i když mi bude mizerně a budu osamělý,
tak je i nejmenší šance na dokonalý život s tebou
nekonečně krát lepší než nesmrtelný život bez tebe.
A tohle vím, Eleno. Miluju tě.
A budu tě milovat, dokud se na téhle zemi nenadechnu naposledy.
Kde sakra jsi?
Bonnie a Matt jsou kdoví kde a teď ty a Damon?
Co to s tebou je? Tohle je svatba.
Má to být kouzelná noc Jo a ty ji kazíš.
Začneme bez vás.
-Tohle není směšné. -Je to docela směšné.
Nechci ti říkat, jak řídit svatbu.
Dál už nečekáme! Ať začne hrát hudba.
-Myslím, že už to začíná. -Cože? Ne. Kolik je hodin?
Pane bože. Ne. Ne. Máme hrozné zpoždění.
-Ty jsi ze mě nemohla dát ruce pryč. -Damone.
-Oblíkni si ten smoking. -Jo.
-Doufám, že to stálo za to. -No...
Fuj, teď ne. Viděli jste Bonnie a Matta?
-Ještě tu nejsou? -Prostě běžte.
-Běžte, šup šup. -Dobře.
Bonnie.
Hej.
Byl to...
-Takže? -Zdá se, že se přidám do klubu lidí.
-Je to velká noc pro nás oba. -Jsem na tebe hrdý.
Nápodobně, kámo.
Vítejte, rodino a přátelé, v tento kouzelný večer
na svatbě Alarica Saltzmana a Josette Laughlinové.
Josette a Alaric si připravili vlastní sliby.
Tohle nemůže být ono. Nikdo tu není.
Možná ti tví společníci dali špatnou adresu.
Oni mi tu adresu nedali.
Tak kdo tedy?
Ani jeden z nás by tady teď neměl být.
Celý život jsme se vyhýbali osudu a odráželi jeho nepřízeň,
ale protože jsme se s ním prali,
tak jsem mohl potkat tebe, nejkrásnější,
nejvtipnější a děsivě nejchytřejší ženu,
jakou jsem kdy poznal.
Jsou mou inspirací.
Ukázala jsi mi, že je štěstí něco,
co v životě můžu mít.
A proto
slibuju, že budu s tebou
a že tě budu milovat
a s tebou budu bojovat s osudem
až do konce našeho života.
Josette?
Ach bože. Po tomhle to bude těžké.
Tady to je.
Alaricu Saltzmane,
jsi...
Jo? Co se děje?
Jo? Proboha. Jo?
-Bože. Ne! -Ne!
Panebože. Ne, ne, ne. Jo.
Chtěl jsem počkat, než řekne, dokud nás smrt nerozdělí,
-ale to už se mi zdálo příliš. -Ne.
Mám pravdu?
Chyběl jsem vám?
Ne?
Dobrá.
České titulky Michaela Křížová Iyuno-SDI Group 2022 lí,