Jurnalele Vampirilor:
-Cine eşti? -Cine eşti tu?
-Oh, ai reuşit. -Acolo. Opreşte.
Oh, Doamne. E mama.
Am făcut Uniunea cu fratele meu Luke.
Deci când am absorbit magia lui Luke, sigur i-am luat din calităţi, ca empatia.
Cred că amândoi ştim că niciodată nu te-am urât cu adevărat.
La-m sărutat pe Stefan. Vreau să vorbesc cu el despre asta.
Dar dacă e rău, cred că nu va fi onest.
Vom vorbi când toate astea se vor fi terminat.
Suntem astăzi aici să ne arătăm respectul pentru Şerif Elizabeth Forbes.
Vorbeşti despre aţi opri umanitatea.
Am doar nevoie ca durerea să dispară.
Dacă Stefan ar zice lucrul potrivit, te-ar face să te răzgândeşti?
-Mama a murit, Elena. -Nu te voi lăsa să faci asta.
Asta nu e alegerea ta.
SCULL BAR
Bună?
E gol.
-Umple, te rog. -Cred că ai avut suficient.
Uită-te la faţa mea. Asta sunt eu, încercând să nu-mi pese de ce crezi tu.
Nup. Nu pot.
Bine. Îţi voi chema un taxi.
Uite care-i faza. Mama tocmai ce a murit.
Ca în tocmai ce i-am pus trupul mort, chinuit de cancer, în pământ...
...acum patru ore şi 32 de minute.
-Îmi pare rău pentru pierderea ta. -Oh, nu. Nu-mi pasă de asta.
Doar spun că picioarele mi-au fost înghesuite în cele mai...
...inconfortabile tocuri din lume...
...pentru o întreagă zi şi tequila ta e singurul lucru care pare să ajute.
Bine.
-Îţi voi mai aduce o băutură. -Mersi.
Caroline, fata de la baltă.
Liam. Băiatul de care am uitat complet că există.
Au. Şi eu care eram pe punctul de-aţi spune cât de sexi arăţi.
Eşti beat.
Uşor ameţit. Mi-am luat bătaie la aruncatul pucului la etaj.
Norocosule. Am fost toată ziua la înmormântarea mamei.
Doamne, eşti drăguţ. Eşti deja doctor?
Stai aşa. Mama ta tocmai a murit?
Vrei să plecăm de aici?
-Eu.... -Ce? Iubită?
Cu toţii ştim că nu ieşi cu Elena Gilbert.
De ce aş ieşi cu Elena?
N-ai ieşi.
Dar chiar şi dacă ai ieşi, nu ar conta.
Pentru că nimic nu contează. Absolut nimic.
Caroline. Ce--?
E de parcă n-a trăit niciodată aici
Cum e casa?
Goală. Caroline a luat tot în afară de uşile din ţâţâni.
Deci ce, îşi opreşte umanitatea...
...se întoarce la cămin, îşi ia toate hainele...
...şi bileţele de mulţumire şi pleacă din oraş?
Asta nu are niciun sens.
Asta vine de la fata care şi-a ars casa.
Crezi că încearcă să rupă legătura cu trecutul?
Cu siguranţă nu cred că organizează un talcioc.
Bine. De ce te enervezi pe mine?
Nu eu am făcut asta.
Ştiu. Îmi pare rău.
Bine. Mă voi uita prin campus.
Poate a văzut-o cineva. Spune-mi dacă găseşti ceva.
Bine. Aşa voi face.
Arată de parcă ţi-ar fi de folos un prieten.
Oh, Doamne.
Bonnie?
-Cum de eşti--? -În viaţă?
Ai crede că sunt obişnuită deja cu asta până acum.
Nu-mi vine să cred că Bonnie a ieşit.
De fapt, pot. E curajoasă.
Hei, ai nevoie de ajutor?
Înainte să răspunzi, mai degrabă nu te-aş ajuta.
Tot am junghiurile astea de vină privindu-te.
Sentimentele sunt dificile.
La fel e şi capătul răngii ăsteia.
Doar zic şi eu, să-ţi dezgropi mămica?
E întunecat, chiar şi pentru mine.
Şi complet lipsit de necesitate.
Damon, Bonnie a văzut-o în viaţă într-o lume-închisoare din 1903.
E pe cameră. Vrei să te mai uiţi o dată?
Mama a murit de oftică în 1858.
Nu am mutat asta în cripta familiei doar ca să realizăm că nici măcar nu e aici.
Oh, deci m-ai chemat aici pentru că aveai nevoie de un prieten?
Ai vrut să ştii dacă ar putea exista în altă lume-închisoare.
La care am răspuns da, la care tu ai răspuns cu negare.
Orice sau oricine ar fi în înregistrarea aia... Nu e ea.
-Atunci cine e? -Nu ştiu. O fantomă?
-Poate are un geamăn malefic Gemeni. -Drăguţ.
Dacă a fost închisă în 1903, ar avea 70 de ani.
-Nu dacă ar fi ca tine. -Îmi ştiu mama.
Nu e vampir. Nu e într-o lume-închisoare.
A murit de oftică în 1858.
Dacă eşti atât de sigur de asta, de ce n-ai deschis încă coşciugul?
Felicitări.
Tot ce ştii despre mama ta e greşit.
Pe viitor concentrează-te pe partea stângă. E mult mai atractivă.
Oh, Doamne.
-Ne-am mai cunoscut. -Da.
L-ai salvat pe prietenul meu Matt.
-Cu sângele tău. -Ah, da.
Sarah, nu?
Ai vrea să mi te alături la un ceai?
Unghiul meu cel mai bun e de aproape şi intim
Curajoasă.
Îmi place asta.
Bluza mea care nu-i de flanel. Tricourile mele care nu-s de flanel.
Şi--
Chiar mi-a lipsit bluza cu decolteu în V care nu-i flanelă.
Suge-o, 1994.
Am cumpărat sticla asta de şampanie...
...în aceeaşi zi în care eu şi Damon am vrut să te salvăm.
Dar evident că nu te-am salvat. Aşa că nu am putut s-o beau.
Deci asta e pentru tine.
Ai fost blocată acolo de una singură...
...cât noi eram aici, trăindu-ne vieţile.
Şi ăsta e cel mai rău toast.
M-am întors acasă. Asta e tot ce contează.
Noroc.
-Bine. -Putem vorbi despre...
...cum l-am gonit pe Jeremy la şcoala de arte?
Deci asta te face muza lui? Pentru că--
Fă-mi o favoare. Nu-i spune încă că m-am întors.
Stai, încă nu l-ai sunat?
Vreau să-i ofer şansa la normalitate..
...înainte de a-l târî înapoi în toată treaba asta.
Mda. Nu, şi eu vreau asta.
Dar Bonnie ar trebui să-i spui că eşti bine.
Şi o voi face, îi voi spune.
Să revii la viaţă e complicat. Crede-mă, am mai făcut-o.
În plus, avem o colegă de cameră fără umanitate...
...într-o nevoie severă de o intervenţie.
Caroline. Eşti aici.
Şi tu eşti perspicace.
-Ce faci? -O iau de la capăt.
Nou tot. Cearceafuri noi. Haine noi.
Hei, chiar ne-am luat şi un nou uscător de păr.
Oh, Dumnezeule. Bonnie S-a întors. Bună.
Credeam că eşti blocată în 1994.
Am ieşit.
Ne-am făcut griji pentru tine, Car.
Vrei să spui că v-aţi făcut griji pentru cei din jurul meu.
Gen, dacă îi omor? Bine, poveste amuzantă. Îl ţii minte pe Liam?
Elena a ieşit cu un drăguţ de la pregătire...
...medicală, dar a realizat că-l iubeşte pe Damon.
L-a constrâns să uite totul.
-Ce i-ai făcut lui Liam? -L-am mâncat.
Şi a fost delicios.
Ştii cum tipii drăguţi au gust mai bun?
I-ai omorât fostul Elenei?
Bine, îmi pot spune povestea, te rog?
Aminteşte-mi de ce ne bucurăm că s-a întors?
Te rog spune-mi că Liam nu e mort.
Bine. Deci mă hrăneam.
Şi apoi acea mică voce din capul meu mi-a spus să mă opresc?
N-a mai apărut.
Mai mult, te rog.
Ei bine, asta e ciudat.
Doamne.
Ce--? Mi-ai dat sânge pe lănţişor.
-Acum va trebui să-l curăţ. -Ce-mi faci?
Voiam să te sec de sânge. Dar nu prea mai am chef...
...să-ţi trag cadavrul prin pădure în tocurile astea.
Aş putea să te arunc într-o pubelă...
...dar toată lumea e găsită în pubele.
Cum am fost ultima persoană văzută cu...
...tine, voi fi interogată de poliţie.
Dacă îmi aduce aminte unul din ei de mama mea moartă?
Despre ce vorbeşti?
Liam, tocmai ai devenit complicat.
Nu l-ai omorât pentru că ar fi fost neconvenabil.
Mi-am oprit umanitatea. Nu am devenit o idioată.
Ultimul lucru pe care-l vreau e să vă dau motiv să-mi distrugeţi viaţa.
E aşa ciudat. E de parcă e Caroline. Şi nu e.
Oh, Bonnie. Cum ne-au lipsit tuturor comentariile tale.
Oricum, în schimb pentru comportamentul meu bun...
...vreau un an în care să nu simt durere, suferinţă sau remuşcare.
Nu mă veţi încuia într-o pivniţă şi seca.
Şi cu siguranţă nu veţi încerca să declanşaţi vreun...
...sentiment latent în speranţa de a-mi reda umanitatea.
Deci tot ce vrei e să te lăsăm în pace...
...şi promiţi să nu omori pe nimeni?
Asta e tot ce vreau.
Acum, în cazul în care cineva încearcă să-mi repornească umanitatea...
...şi mă refer la orice, voi...
...deveni cel mai mare coşmar al vostru.
Super. Mă duc să-mi iau un latte.
Ne mai vedem.
Deci Sfânta Caroline îţi păstrează aura şi fără umanitate?
-Până sugrumă pe cineva cu ea. -Chiar şi dacă o face...
...ar putea fi bine pentru ea. Ştii tu, să se descarce. Să mai aerisească turma.
-Devine aglomerat pe aici. -Dacă omoară pe cineva--
Nu e vina ta, Stefan.
Odată ce ai realizat ce simţi pentru ea...
...era prea târziu. Îşi luase deja decizia.
Fă-mi o favoare. Verifică Mystic Falls. Vezi dacă lipseşte cineva.
Voi verifica, frăţioare.
Puţin mai târziu.
Mda. De ce i-ai spune lui frate-tău că maică-ta e în viaţă?
Dar înţeleg. Mama e într-o lume-închisoare şi, astfel, o psihopată malefică.
Nu vrei să strici amintirea perfectă cu mami a frăţiorului mic.
Îi spun imediat cum aflu adevărul.
-Adevărul. -De aceea încă eşti aici.
Sora ta ne-a trimis pe mine şi pe Elena înapoi în 1994.
Tu mă poţi trimite în 1903.
Teoretic, da. Pot face asta.
Dar voi avea nevoie de ascendentul lumii-închisoare din 1903.
Ca proaspăt-ales preşedinte al ciudaţilor Gemini...
...presupun că ştii de unde să-l iei.
-Deci ia-l. -Plăcerea mea.
Vrei ceva. Şocant.
Bine.
Ei bine, de când mi-ai spus că Bonnie s-a întors nu pot să nu mă gândesc la ea.
Ce am făcut. Cum este. E enervant, serios.
Uite.
Trebuie să o văd.
Trebuie să-mi cer scuze.
Tu vei face asta posibil.
Deci asta e?
Enzo? Asta e tot ce primesc?
Numele e ceva foarte personal, Sarah.
Vezi? Nu s-a simţit foarte bine?
Am poze cu tine. Cu venele tale făcând chestii ciudat, non-umane.
Sunt toate pe cardul ăsta.
Ai mers de la a te ghemui într-un colţ, la şantaj făţiş într-o oră.
-Impresionant. -Vreau să ştiu mai multe despre tine.
Destul de corect.
Unu, sunt foarte rapid.
Doi, sunt foarte puternic.
Ăla a fost, gen, 70 de biştari.
Trei, sunt foarte bogat.
Bogat. Puternic. Rapid.
Ai vene ciudate.
Poţi vindeca oameni cu sângele tău.
Ce eşti?
-Asta e o glumă? -Arată de parcă glumesc?
Vrei să mă auzi spunând-o. Bine. Sunt vampir.
-Şi? -Poate nu m-ai auzit...
Sunt vampir.
Ştii tu, Anne Rice? Dracula? Acea oribilă serie Twilight?
Ştiu ce sunt.
Doar am crezut că e mai mult decât atât.
E în regulă. Oricum toată chestia cu vampiri e fumată.
-Caroline. -Cine e fata asta drăguţă...
...căreia ne divulgăm cele mai ascunse, întunecate secrete?
-Sunt Sarah. -Sarah.
-Fotografa Sarah? A lui Stefan-- -Drăguţă.
Vrei ceva de băut de la bar.
E atât de drăguţ să nu-mi pese ce plănuieşti cu sărmana fată.
Vechea eu ar fi într-o aşa mare dilemă morală acum.
Vechea tu?
-Nu, nu ai făcut asta. -Ba da. După înmormântarea mamei.
Mersi că ai venit, apropo. Glumesc.
-Nu-mi pasă nici de aia. -Eşti o rebeliune de râsete, nu-i aşa?
De fapt, sunt puţin plictisită. De aia recrutez tipi drăguţi...
...să vină la petrecerea de la Whitmore.
-Îţi place să dansezi, nu? -Da. Ador să dansez.
Ne vedem acolo.
-Stefan. Hei, omule. -Hei.
Îţi voi pune câteva întrebări.
Am nevoie să fii complet sincer cu mine.
-Voi fi complet sincer cu tine. -Bun.
Îţi aduci aminte să fi fost prin preajma lui Caroline aseară?
Da. Cam greu de uitat.
-Ce ar trebui să însemne asta? -Ne-am sărutat destul de hardcore.
A implicat cumva şi nişte muşcături?
Presupun. Îmi place să muşc buza de jos puţin.
Cred că e cam ciudat să mă întrebi.
Nu, adică te-a muşcat ea pe tine?
Nu din ce-mi amintesc Îţi place de ea sau ceva?
Credeam că e singură. Nu ştiam că voi doi sunteţi gen--
-Este. Nu suntem. -Super.
Pot pleca? Întârzii la o petrecere şi mă cam înspăimânţi.
-Ce petrecere? -O petrecere în depozit lângă campus.
Caroline va fi acolo, dacă vrei să priveşti.
-Hei. -Hei.
Ascultă, nu credeam că voi întreba asta vreodată...
...dar vrei să mergi la un rave?
Bine, nu e tocmai petrecerea de bun-venit pe care o organizam pentru tine.
Ar trebui să ne despărţim s-o căutăm pe Caroline.
Poate ar trebui să ne despărţim s-o căutăm pe Caroline.
Bună idee.
Mult noroc.
Sunt bine.
-Vrei să dansezi? -De fapt, caut pe cineva.
Haide. E o petrecere. Distrează-te.
-Hei, jos băiete. -Doar dansam.
Uite, chiar trebuie să merg să-mi găsesc prietena.
Nu mă pot abţine. Eşti sexi.
Ce naiba ai făcut?
Nu mă pot abţine. Sunt sexi.
-Avea semne de muşcături? -Nu. Probabil i-a dat sângele ei.
Şi nu-şi aminteşte să se hrănească din el deloc?
Îţi aminteşte cum s-au sărutat în detalii explicite, dar cam atât.
Îşi ascunde urmele. E foarte minuţios. E foarte bună, de fapt.
Nu-i bine. Îl va folosi ca pe o pungă umană de sânge mereu când i-e foame.
Sau va bea din pungile de sânge din frigiderul pe care abia l-a reumplut.
Stai, de ce îi iei apărarea?
Spun doar că nu a rănit de fapt pe nimeni.
Niciun cadavru nu a apărut la centrul medical.
Niciun student nu lipseşte.
Dacă chiar are asta sub control?
Ştii, îi lăsăm un an. E fericită--
'Şi apoi ce? Îţi reporneşte umanitatea şi începe să simtă tot ce a ascuns?
Caroline va ceda.
Când o va face, va fi vina mea. Pentru că din vina mea a făcut asta.
-Din cauza durerii a făcut asta. -Mama ei a murit.
Lumea ei era cu susul în jos. M-a întrebat un singur lucru.
Tot ce trebuia să fac era să-i spun adevărul. Şi nu am făcut-o.
Acum priveşte-mă în ochi şi spune-mi că nu puteam opri asta.
Care e planul tău?
DAMON APEL PRIMIT
Nu-mi vine să cred că sunt pe cale să spun asta, dar mă bucur că ai sunat.
Caroline a luat-o razna? Dacă da, am spus eu.
Te bucuri de neajutorarea prietenei mele?
E ciudat că-mi lipseşti.
Bonnie, am crezut că am fost clar...
Relaţia noastră rămâne doar în limitele lui 1994.
Crezi că un singur apel ne face prieteni?
Nu trebuie să te prefaci, Bon. Sunt ca o febră de care nu poţi să scapi.
Mda. Da, o boală.
Eşti bine?
Ei bine, dacă să pârlesc un dobitoc cu magie este bine, atunci da. Totul e roz.
Când te-ai întors, te-ai întors pur şi simplu la vechea ta viaţă?
Unde frate-meu e mecanic auto...
...şi iubita mea a uitat că mă iubeşte? Mda.
De ce m-ai sunat?
Deci, un micuţ favor.
Când Kai s-a unit cu Luke, s-a metamorfozat.
A trecut de la o omidă sociopată la un fluture mai puţin malefic.
Şi oricine crede asta e un idiot.
Te rog nu repeta acel nume din nou.
Bine?
Mda. Bine. Deja am uitat de el.
Care era favoarea?
Nu-ţi face griji. Mă ocup eu de ea.
Rave fericit.
Hei. Cine era?
Bonnie.
Nu vrea să te vadă.
-Nu crede că există un nou tu. -Dar există.
I-ai explicat asta ca să înţeleagă, da?
-Cuvinte mici? Uşor de digerat? -Nu se va întâmpla. Sfârşitul poveştii.
Ce păcat.
Pentru că povestea lui mami Salvatore de destul de fantastică.
Despre ce vorbeşti?
Am o pistă consistentă către ascendent.
Am verificat arhivele Gemini.
Lily a fost capturată într-un debarcader în New York City, 1903.
Mă întreb dacă era pe drum în coace, către voi.
Adică, are sens. Tocmai se întorsese din Europa, unde....
Unde ce?
Spune-o odată.
Scuze.
Nu-mi vei spune, nu?
Scuze, gâtul meu a devenit foarte iritat.
Mă duc să găsesc o pastilă de gât.
Poate Bonnie se răzgândeşte până găsesc una.
-Ei bine, asta cu siguranţă e o garderobă. -Nu fii geloasă.
Ar trebui să zâmbeşti mai mult. Eşti sexi.
-Mersi. -Evident eşti aici să mă dădăceşti.
Dar am avut dădace şi mai puţin atractive.
Dar erau femei bătrâne şi eu aveam 8 ani.
Nu sunt aici să te dădăcesc, Caroline.
Ba da, eşti. Tu, Elena, Bonnie.
Nu credeţi că pot trăi o existenţă normală...
...fără umanitate, fără să omor pe cineva.
Tu te simţi vinovat că ai fost un mare dobitoc la înmormântarea mamei.
Ai dreptate. Am fost. Apoi când am venit să-mi cer scuze şi să-ţi spun ce simţeam..
-...tu dispărusei. -Şi acum nu-mi pasă.
Dar mie da. Aşa că lasă-mă să-ţi spun cum mă simt cu adevărat.
Am spus că nu-mi pasă.
-Te plac, Caroline. -Opreşte-te.
Nu ştiu când am devenit mai mult decât prieteni, dar aşa e.
Şi m-a speriat, aşa că te-am îndepărtat.
Dar uite-ne aici.
Vezi? Nu a fost atât de dificil, nu?
A durat doar vreo doi ani...
...mama să fie devorată de cancer şi eu să-mi opresc umanitatea.
Dar într-un final ai recunoscut.
Asta-i bine. Furie. Asta înseamnă că vrei să simţi--
Înseamnă că sunt nervoasă. Lasă-mă în pace.
Las-o să te pătrundă. Va durea şi vei vrea să mori, dar voi fi aici.
Te voi ajuta să treci prin asta.
Dar trebuie să-mi dai o şansă.
Te rog.
Întoarce-te.
Nu ar fi trebuit să faci asta.
Hei. Pe unde ai fost?
Coada la baie e kilometrică. Uită-te la toţi oamenii ăştia--
Uau, eşti atât de plictisitor. Nu e de mirare că Elena nu te-a ales pe tine.
Fii complet sincer. Cât de bun eşti la operat?
Sunt boboc la pregătire medicală. Groaznic.
Perfect. Vino cu mine.
Aici erai. În sfârşit.
Unde ţi-e partenera? Nu vrei să te dai mare cu ea în faţa lui Stefan?
Mă tem că nu mă consideră pe cât de fascinant mă cred.
Dar ai accent. Orice spui e automat fascinant.
Mă tem că am găsit o excepţie.
I-am spus că sunt vampir, iar ochii ei erau goi de sentiment.
La propriu. Pur şi absolut dezinteres.
Ce ţi se pare amuzant?
Stefan a avut grijă de Sarah de când era bebeluş.
Ceea ce înseamnă că o va proteja cu orice preţ.
Bine.
Deci ce faci când vrei ca cineva să nu aibă nimic de-a face cu vampirii?
O constrângi să nu-i pese de nimic legat de vampiri.
Caroline Forbes, eşti un geniu.
Mulţumesc.
Acum, de ce nu-ţi arăt câteva din celelalte talente ale mele?
Scuze, iubito.
Nu e la fel de amuzant când nu eşti tu.
Sarah Salvatore.
Hei.
Ce faci aici?
Nu te speria, dar--
Bună.
-Hai să terminăm odată cu asta. -Mda.
Scuipă tot.
Voiam...
...să-mi cer scuze...
...pentru tot ce am făcut...
...ca să te rănesc.
Bon? Ai auzit ce am spus?
Dacă-ţi mai văd faţa vreodată...
...ţi-o voi topi.
Mi-am imaginat ca asta să decurgă diferit.
Bonnie, hei, eu sunt. Unde ai plecat? Sună-mă.
Hei. A funcţionat.
A funcţionat? Eşti declanşatorul emoţional al lui Caroline?
Am văzut-o în ochii ei. Încă e acolo.
-Trebuie doar să mergem s-o găsim. -Stai, a plecat?
Stefan, a fost foarte clară când a spus că dacă ne băgăm, va riposta.
Atunci o găsim, o închidem şi insistăm până reuşim.
O pot readuce înapoi, Elena.
Bine.
Bine, hai să o găsim.
ENZO
-Crezi că vreau să vorbesc cu tine acum? -Oh, cineva are o seară naşpa?
Ce faci cu telefonul lui Enzo?
L-am furat. Dar nu asta e întrebarea pe care-ar trebui să o pui acum.
Ar trebui să întrebi...
"De ce are Enzo numărul lui Sarah Salvatore în telefonul lui?"
Sau poate "Unde e Sarah Salvatore?"
Şi în final "Ce naiba ai de gând să-i faci, Caroline?"
Alo? Enzo?
-Sunt aici, iubire. -Oh, de fapt îl caut pe--
Enzo. Mda, te-am auzit.
-Nu e aici acum. Dar eu sunt. -Caroline.
-Ce vrei să-i faci lui Sarah? -Uite, o întrebare potrivită.
Mersi că mă întrebi. Ca să ştii şi tu, o voi omorî.
Hei. Calmează-te.
Sunt doar eu. El nu e aici.
Bonnie, asta este despre mama. Kai ştie o grămadă de chestii despre mama.
Nu-mi pasă. Ţi-am spus că nu vreau să-l văd. Ai venit cu el oricum.
-Ştiu, dar Bonnie-- -Am fost neclară?
-Voia doar să vorbească. -Acum eu vreau să vorbesc.
-Aşa că ascultă. -Înţeleg că te-a rănit.
Am spus, ascultă.
Vreau să simţi ce am simţit eu.
Ai fost acolo prima dată când m-a rănit.
O săgeată în stomac.
Nu ai fost acolo pentru ce a urmat.
Când m-a urmărit în spital.
Când m-a sugrumat.
M-a drogat. M-a legat. Şi m-a băgat într-un portbagaj.
Apoi brusc, vrea să fie drăguţ, ştii?
Să o ia de la capăt. Sună familiar?
A minţit. Apoi m-a înjunghiat din nou.
Apoi a venit partea cea mai rea.
Pentru că atunci când totul s-a terminat, m-a abandonat.
Singură.
Şi îmi doresc să-ţi pot arăta cum se simte.
Dar nu pot.
-Vreau să pleci. -Bonnie, îmi pare rău.
Ieşi afară!
Hei. Fac margaritas. Vrei una?
Unde e Sarah?
Văd că Stefan te-a informat despre marele lui secret.
Unde este, Caroline?
Nu acolo. Aia ar fi stupid. E cu Liam. Spune bună.
-Alo? -Sarah îl ajută pe Liam...
...cu îndemânarea chirurgicală.
-Te rog. Te rog, nu mă răni. -Nu vreau să fac asta.
Da, probabil vei fi exmatriculat şi acuzat de omor.
De asta te-am constrâns să faci ce vreau.
Nu. Te rog. Te rog.
Uite, Caroline. Îmi pare rău. Nu ar fi trebuit să te forţez.
Evident.
Am fost destul de clară cu privire la asta.
Ştiu că nu poţi simţi acum, Car...
...dar dacă o omori pe Sarah, te va bântui pe veci.
Crede-mă. Pe mine m-a bântuit.
Şi e groaznic.
Am constrâns un student s-o opereze pe nepoata lui Stefan...
...şi tu ai găsit un mod să faci asta despre tine?
Doamne, chiar ai un dar la asta, Elena.
Uită-te la mine, Caroline. Ce vrei să fac?
Vrei să plec? Plec. Voi sta cât mai departe de tine posibil.
Doar dă-i drumul.
Asta e problema, Stefan. Nu contează cât de departe eşti.
Tot eşti tu.
Bun şi loial.
Care cu o singură privire mă poate convinge că nu sunt nebună.
Ăsta e Stefan de care m-am îndrăgostit şi cel care mă poate aduce înapoi.
Să o omori pe Sarah nu va schimba asta.
Ştiu. De asta mai degrabă te-aş schimba pe tine.
Scapă de partea asta din tine, Stefan.
Caroline, despre ce vorbeşti?
Dacă Stefan vrea să salveze viaţa lui Sarah...
...tot ce trebuie să facă e să-şi oprească umanitatea.
De ce vă uitaţi amândoi aşa la mine?
-E nevoie să repet? -Nu-şi va opri umanitatea.
Elena, Stefan s-a eliberat de tine acum luni de zile.
Poate gândi de unul singur acum.
Nu se va întâmpla.
-Hei, Liam? -Nu, te rog! Nu!
-Scoate-i splina. -Caroline!
Relaxează-te. Poate trăi fără splină.
Fă-ţi griji pentru infecţie.
Te rog nu mă răni! Nu! Nu!
Nu!
Liam, îţi aminteşti conversaţia pe care am avut-o despre onestitate?
-Unde eşti? -Nu-i răspunde, Liam.
-Centrul Medical Whitmore. -Hei.
Te rog nu mă răni! Nu!
-Scoate-o pe Sarah de acolo.. -Păi, mult noroc să ajungi acolo la timp.
Te rog! Liam!
Cum decurge totul, Liam?
-Nu. Nu. -Cred că voi face pediatrie.
Ştii ce? M-am răzgândit. Lasă-i splina.
Hai să fim puţin mai simbolici.
Te rog. Nu.
Scoate-i inima.
Liam? Mai eşti cu mine?
N-am chef de introducere. Doar spune-mi de ce e mama închisă în 1903.
Nu-ţi aduci mama înapoi.
Asta-i ciudat. Sună de parcă tocmai m-ai rugat să te omor.
Ai cerut versiunea trunchiată, deci am sărit din respect direct la sfârşit.
-De ce nu o aducem înapoi? -Sunt doar două lumi-închisoare.
A mea, creată în 1994.
Şi cea creată în 1903 cu singurul scop de a-ţi închide mama...
...şi gaşca ei de nebuni.
Ai spus că o vom scoate de acolo.
Îţi spun, ca o persoană semi-rezonabilă, nu vrei asta.
Şi eu îţi spun asta, ca vampir care mănâncă oameni...
...că chiar nu îţi doreşti să mă enervezi.
-Îţi salvez viaţa. -Cum o recuperez?
Maică-ta e spintecător, bine?
E spintecător.
S-a transformat în 1858.
Şi-a falsificat moartea.
S-a dus în Europa, unde a luat-o puţin razna.
-Nu. -Grămezi de cadavre. Apoi a plecat.
A mai omorât până a trebuit să se mute din nou.
-Ei cred că sunt vreo 3000 în total. -Suficient.
Sabatul meu şi-a luat datoria de a o opri.
Să-i taie calea înainte să treacă prin Manhattan.
Desigur, când au ajuns la navă, toată lumea era moartă.
-A fost atât de oribil, că au ars-o acolo. -Am spus că e suficient.
Presupun că mă conduc singur către ieşire.
Hei, sunt Jeremy. Lasă un mesaj.
Hei, Jeremy. Sunt Bonnie. E o poveste foarte lungă, dar m-am întors.
Am avut tot acest plan să conduc până în New Mexico să te surprind.
Nu ştiu. Să apar...
ca unul dintre modelele de la cursul de desen sau ceva.
Uite, Jer, nu sunt sigură că sunt aceeaşi Bonnie cu care vrei să fii.
Locul ăla m-a schimbat şi nu ştiu dacă mi-e frică de mine însămi...
...sau dacă îmi place de noua eu.
Dacă e bine pentru tine, cred doar că mă voi descoperi pe mine însămi.
Şi apoi promit să vin să te vizitez.
Sper că eşti bine.
Bine. Pa, Jer.
Nu. Te rog.
Liam! Liam, nu! Nu!
-Mă vei omorî. -Faci totul mai rău.
Voi muri. Liam!
ACCESS LA SCĂRI
N-am mai folosit aşa ceva înainte.
Nu îţi dai seama, dar chiar doare să stau să privesc.
Sunt patetic.
Liam, s-a oprit din ţipat. Este--?
Cred că a leşinat.
Omoar-o. Sună-mă când ai terminat.
-Telefonul lui Stephan. -Caroline, unde sunt?
Hei, vrei să fii doctor, nu?
Cât de mult poate trăi cineva fără inimă?
-Poate, gen, 3 secunde maxim? -O va lăsa să moară, Elena.
Nu o pot găsi nicăieri. Nu mai avem timp.
Adu-mă înapoi.
Ce? Stefan, ce vrei să spui? Să te aduc înapoi de unde?
Doar aminteşte-ţi să mă aduci înapoi.
Nu.
Nu. Nu. Nu. Stefan. Nu.
Stefan, nu!
Stefan. Nu.
Oh, Doamne.
Elena, îmi pare rău. Nu ştiu ce fac--
Stop.
Trebuie să-i scot inima.
E bine. Totul va fi bine.
-Alo? -Stefan, hei.
Slavă Domnului că am găsit-o.
Va fi bine.
Oh, serios?
Stefan, eşti bine?
Ei bine, voi fi într-o secundă.
Mmm, chiar aveam nevoie de asta.
Te rog spune-mi că nu ai oprit-o.
Să nu îndrăzneşti să-mi spui că ai oprit-o.
Bine. Nu-ţi voi spune.
A oprit-o. i voi spune.