Az előző részekben:
- Te meg ki vagy? - Maga kicsoda?
- Csak összehoztad. - Ott! Állj!
Ó, Istenem! Ő az anyám.
Volt ez az egyesülés Luke öcsémmel, és győztem.
Amikor elszívtam a mágiáját, átvehettem néhány tulajdonságát. Empátiát.
Mindketten tudjuk, hogy igazából nem utállak.
Megcsókoltam Stefant. Szeretném megbeszélni vele.
De félek, hogy nem lesz hozzám őszinte.
Majd megbeszéljük, amint ennek vége.
Eljöttünk, hogy lerójuk kegyeletünket Elizabeth Forbes seriff előtt.
Kikapcsolnád az emberi énedet.
Azt akarom, hogy múljon a fájdalom.
És ha Stefan jól válaszol, meggondoltad volna?
- Anyu meghalt, Elena. - Nem engedem, hogy megtedd.
Csakhogy erről nem te döntesz.
SCULL BAR
Hahó!
Üres.
- Töltsd meg, légyszi! - Már eleget ittál.
Nézd az arcomat! Így próbálok tenni arra, amit mondasz.
Nem. Nem megy.
Ennyi. Hívok neked egy taxit.
Képzeld csak, anyu nemrég halt meg!
Most fektettem a halott, rákmarta testét
a földbe. Négy órája és 32 perce.
- Fogadd részvétemet! - Ó, nem. Azzal nincs baj.
Csak az zavar, hogy a világ
leggázabb tűsarkúja nyomorgatta a lábam
egész álló nap, és a tequilád az egyetlen, ami enyhíti a szenvedést.
Legyen!
- Kapsz még egy italt. - Köszönöm!
Caroline Forbes, a lány a tóparti buliból.
Liam. A srác, akinek a létéről is elfeledkeztem.
Ez fájt. Pedig pont bókolni akartam neked.
Te részeg vagy.
Enyhén spicces. Az előbb rommá aláztak biliárdban.
Jó neked. Én anyám temetésén ácsorogtam.
Istenem, de cuki vagy! Már orvos volnál?
Várjunk! Anyád most halt meg?
Nem húzunk el innen?
- Hát... - Mi a baj? Van csajod?
Az tuti, hogy nem Elena Gilbert.
Miért járnék pont Elenával?
Tuti, nem.
De ha járnál is, nem érdekes.
Mert már semmi sem számít. Semmi a világon.
Caroline. Mi a...
Mintha itt sem lakott volna.
Mi van a házában?
Totál üres. Mindent magával vitt az ajtókon kívül.
Most komolyan csak úgy kikapcsolta az emberi lényét,
visszajött, fogta minden ruháját,
az összes levelét, és lelépett a városból?
Semmi értelme.
Mondja a lány, aki felgyújtotta a házukat.
Talán elvág minden múlthoz fűző szálat?
Az biztos, hogy nem garázsvásárt akar rendezni.
Mondd csak, miért rám vagy dühös?
Nem miattam hülyült meg.
Jogos. Bocsáss meg!
Körbekérdezek a campuson.
Talán látta valaki. Majd szólj, ha találtál valamit!
Rendben. Úgy lesz.
Látom, jól jönne egy barát.
Édes Istenem!
Bonnie?
- Hogy... Hogyhogy te... - Élek?
Már hozzászokhattam volna a kérdéshez.
Hihetetlen, hogy Bonnie kijutott.
Vagyis hihető, mert elég makacs.
Hé, segítsek?
Mielőtt válaszolnál, nem szeretnék.
Legalább gyakorlom a bűntudatot, miközben bámullak.
- Az érzelmek súlyosak. - Ja.
Akár ez a feszítővas.
Most tényleg kiásod anyuci sírját?
Ez durva. Még nekem is.
És teljességgel szükségtelen.
Damon, Bonnie látta a '903-as börtönvilágban.
Még fel is vette. Megnézed még egyszer?
Anyám meghalt 1858-ban.
Nem azért cipeltük be ezt a kriptánkba, hogy rádöbbenjünk, nincs is benne.
Ó, akkor csak azért hívtál, mert kellett egy barát?
Nem. Az érdekelt, létezhet-e másik börtönvilág.
Amire én igennel válaszoltam, de te kételkedéssel reagáltál.
Bárki vagy bármi van a videón, az nem ő.
- Akkor kicsoda? - Nem tudom. Egy szellem.
- Talán van egy gonosz Gemini-mása. - Kedves.
Ha 1903-ban került oda, 70 éves lenne.
- Nem, ha olyan, mint te. - Ismertem anyámat.
Ő nem lehet vámpír. Nem lehet börtönvilágban.
Tüdővészben halt meg 1858-ban.
Ha ennyire biztos vagy benne, miért nem nyitod fel a koporsót?
Gratulálok!
Mégsem ismerted igazán anyádat.
A jövőben a bal profilomat fotózd! Az sokkal vonzóbb.
Jaj, Istenem!
- Már találkoztunk. - Igen.
Megmentetted Matt barátomat.
- A véreddel. - Ó, úgy van.
Sarah, nemde?
Mondd csak, megiszol velem egy teát?
A legjobban közelről festek.
Bátor.
Ez tetszik.
A nem flanel blúzaim. A nem flanel pólóim,
és...
Hogy hiányzott a nem flanel V-nyakú felsőm!
94 gáz lehet.
Tudod, akkor vettem ezt a pezsgőt,
amikor Damonnel azt hittük, kimenthetünk.
De sajna nem ment, így nem ihattuk meg.
Most viszont igyunk rád!
Egymagad voltál sokáig,
míg mi ideát éltük az életünket.
És ez volt a legbénább köszöntő a világon.
Végre itthon. Csakis ez számít.
Csirió!
- Máris? - Megdumáljuk azt,
hogy Jeremyt elüldöztem egy suliba?
Talán te lennél a múzsája. Bár ez...
Még ne szólj neki, hogy visszatértem!
Mi? Te még fel sem hívtad?
Szeretnék esélyt adni neki
egy normális életre, mielőtt visszarángatjuk ebbe.
- Érted? - Persze. Én is így vagyok vele.
De legalább közölhetnéd, hogy megvagy.
Majd felhívom. Megmondom.
Nem egyszerű visszatérni. Hidd el, nem először csinálom!
Egyébként van egy embertelen szobatársunk,
és mielőbb lépnünk kellene.
Caroline. Te itt vagy?
Milyen jó megfigyelő vagy!
- Mi? Te meg mit művelsz? - Új életet kezdek.
Új lesz minden. Új ágynemű. Új ruha.
Hé, vettem egy új hajszárítót is.
Jó ég! Itt van Bonnie. Szia!
Úgy tudtam, '994-ben dekkolsz.
Kijutottam.
Már aggódtunk érted, Caroline.
Mármint a körülöttem élők miatt aggódtatok.
Hogy megöltem-e őket? Van egy vicces sztorim. Emlékszel Liamre?
Elena járt egy leendő dokival,
de rájött, hogy mégis Damont szereti.
Így megbűvölte, hogy felejtse el az egészet.
- Mit tettél Liammel? - Megettem.
És tényleg isteni volt.
Tudod, a jó pasiknak az íze is jobb.
Megölted Elena exét?
Figyi, befejezhetném a sztorit?
Miért is örüljek, hogy visszatért?
Kérlek szépen mondd, hogy Liam nem halt meg!
Jó. Szóval, ettem belőle.
És az a kis hang a fejemben, amelyik jelzi, hogy le kéne állnom,
meg sem szólalt.
Kérek még!
Ez annyira ciki.
Jesszusom!
Mi? Csupa vér a nyakláncom!
- Most aztán pucolhatom. - Mit művelsz velem?
Le akartam csapolni a véredet, de semmi kedvem
bevinni a hulládat az erdőbe. Ebben a cipőben tuti, nem.
Bedobhatnálak egy kukába,
de a kukákban mindig mindenkit megtalálnak.
És velem láttak utoljára,
így kihallgatna a rendőrség.
És ha egyikük anyámra emlékeztet?
Te miről beszélsz?
Kedves Liam! Rémesen komplikált vagy.
Nem ölted meg, mert gond lett volna vele?
Csak az emberi énemet kapcsoltam ki, nem lettem idióta.
Nem szeretnék okot adni, hogy elszúrd az életemet.
Furcsa. Mintha Caroline lenne, és mégsem az.
Ó, Bonnie. Már hiányoztak a megjegyzéseid.
Egyébként jó magaviseletemért cserébe
kérek egy évet, amíg nem érzek fájdalmat, gyászt, megbánást!
Nem fogtok cellába zárni, és megaszalni.
És tutira nem indíthattok be valami...
érzelmet, reménykedvén, hogy attól majd ismét ember leszek.
Tehát azt várod tőlünk, hogy hagyjunk
békén, és úgy nem ölsz meg senkit?
Ennyit kérek.
És esküszöm, ha valaki megpróbálkozik valamivel, hogy visszakapcsoljon...
bármivel...
a legrosszabb rémálmotok leszek.
Remek. Elugrom egy lattéért.
Sziasztok!
Tehát Szent Caroline még vámpírként is megőrizte a glóriáját?
- Míg meg nem fojt vele valakit. - Ha így alakulna,
talán jót tesz neki. Végre legalább kiengedi a gőzt.
- Kezdünk kicsit sokan lenni itt. - Csakhogy ha megöl valakit...
Nem a te hibád lesz.
Mire rájöttél, mit érzel iránta,
már késő volt. Ő döntött így.
Kérlek faggatózz a városban, nem tűnt-e el valaki!
Úgy lesz, testvér.
Majd később.
Persze. Miért is szólnál, hogy anyátok él?
Világos. A mami börtönvilágban van, tehát gonosz pszichopata.
Nehogy elszúrd az emlékeit a drága anyuciról!
Megmondom neki, amint tudom az igazat.
- Igazság. - Erre kellenél.
A húgod visszaküldött minket '994-be.
Te meg küldj 1903-ba!
Gyakorlatilag igen. Képes lennék rá.
Csak kéne az 1903-as aszcendens.
Hát, a Gemini-szédültek újonnan megválasztott elnökeként
tudod te, hol találod meg.
- Hát menj érte! - Persze. Örömmel.
Üzletet akarsz. Döbbenet!
Halljuk!
Mióta közölted, hogy Bonnie visszatért, csak rá tudok gondolni.
Arra, hogy mit műveltem vele. Bosszantó. Tényleg.
Ezért...
beszélnem kell vele.
Bocsánatot kell kérnem.
Te fogod összehozni.
Ennyi?
Enzo? Ennyit árulsz el?
A név roppant személyes dolog, Sarah.
Látod? Nem jó érzés?
Fotóim vannak rólad. A vénáid nem emberi módon működnek.
Rajta vannak ezen a kártyán.
Egy óra alatt átváltottál a lelkesedésből zsarolásba.
- Lenyűgöző. - Többet akarok tudni.
Rendben van.
Egy, roppant gyors vagyok.
Kettő, nagyon erős.
Ez vagy 70 dolcsi volt!
Három, nagyon gazdag.
Gazdag, erős, gyors.
Furcsák a vénáid.
Embereket gyógyítasz a véreddel.
Mi vagy te?
- Ugye csak viccelsz? - Talán vigyorogni látsz?
Tőlem akarod hallani. Vámpír vagyok.
- És? - Talán nem értetted,
mondom vámpír vagyok.
Tudod, Anne Rice? Drakula? A gagyi Alkonyat-sorozat?
Persze, képben vagyok.
Csak többet képzeltem bele.
Nyugi. A vámpírlétet amúgy is túlértékelik.
- Caroline! - Ki ez a kedves lány,
akinek kiadod a legtitkosabb, legsötétebb titkainkat?
- Sarah vagyok. - Sarah?
- A fotós Sarah? Stefan... - Drágám!
Szeretnél egy italt a bárból.
Jó érzés, hogy nem izgat, mit akarsz a szerencsétlentől.
A régi énem most erkölcsi dilemmában szenvedne.
A régi éned?
- Jaj, csak nem? - De igen. Anyu temetése után.
Amúgy kösz, hogy eljöttél! Vicc volt!
- Nem izgat már az sem. - Csupa nevetés az életed.
Bevallom, inkább unatkozom. Éppen ezért keresek helyes fiúkat,
akiket meghívok a Whitmore-partiba.
- Ugye szeretsz táncolni? - Imádok.
Akkor várlak.
- Stefan. Szia! - Szia!
Felteszek néhány kérdést,
és szeretném, ha teljesen őszintén válaszolnál.
- Teljesen őszinte leszek. - Helyes.
Emlékszel arra, hogy az este Caroline-nal voltál?
Persze. Nehéz elfelejteni.
- Ezt meg hogy értsem? - Összejöttünk elég durván.
Harapás is volt közben?
Persze. Szívesen beleharapok az alsó ajakba egy kicsit,
de elég furi, hogy ilyesmikről faggatsz.
Úgy értem, ő megharapott-e?
Nem. Nem rémlik. Bejön neked esetleg?
Mert azt hittem, facér. Nem tudtam, hogy ti...
- Facér. És nem. - Kircsi.
Akkor mehetek végre? Ugyanis késésben vagyok a buliról, és rám hozod a frászt.
- Milyen buliról? - A raktárpartiról.
Caroline is ott lesz, ha érdekel.
- Szia, Stefan! - Szia!
Hát, hidd el, nekem is kínos, hogy megkérdezem,
de van kedved bulizni?
Megjegyzem, nem pont ilyen hazatérési bulit terveztem neked, de...
Szerintem váljunk szét, és keressük Caroline-t!
Jó ötlet.
Szétnézek hátul is.
Jól vagyok.
- Akarsz táncolni? - Igazából éppen keresek valakit.
Gyere! Buli van. Mulass!
- Hé, nyughass! - Csak táncolunk.
Muszáj megkeresnem egy barátomat.
Nem tehetek róla. Feltüzelsz.
Mi a fenét műveltél?
Nem tehetek róla. Feltüzellek.
- Láttál harapásnyomot? - Nem. Tehát adhatott neki a véréből.
És egyáltalán nem emlékszik rá, hogy evett belőle?
Emlékszik, hogy összejöttek. Méghozzá részletesen, de ez minden.
Caroline elfedi a nyomait. Méghozzá alaposan, ez jót jelent.
Nem jelent jót. Ezek szerint, amikor kedve támad, jóllakik Liam véréből.
Vagy csak iszik a frigóban lévő vérből. Beraktározott belőle.
Várjunk csak, miért mentegeted őt?
Csak azt mondom, hogy nem ártott senkinek.
És még egy tetem se bukkant fel.
Nem tűnt el diák.
Nem lehet, hogy képes kontrollálni magát?
Tudod, így kaphat egy évet. Boldog lesz. Azután...
Varázslatos módon visszakapcsolja az emberi énjét, és mindent egyszerre érez?
Attól be fog kattanni.
És az már tuti, az én hibám lesz, mert mindezt miattam csinálja.
- A fájdalmat akarja kizárni. - Az anyja meghalt.
Fenekestül felfordult a világ. Feltett egy kérdést.
Elég lett volna, ha igazat mondok, de nem tettem.
Most nézz a szemembe, és mondd, hogy nem tehetek róla!
Mi a terved?
DAMON BEJÖVŐ HÍVÁS
Hihetetlen, hogy ezt mondom, de örülök, hogy hívtál.
Caroline bekattant? Ha igen, én megmondtam.
Kérkedsz egy barátodnak szükség idején?
Furi, hogy hiányoztál.
Bonnie, azt hittem, tisztáztuk,
a kapcsolatunk kizárólag 1994-ben létezik.
Azt hiszed, egy hívástól barátok leszünk?
Emiatt ne emészd magad! Érthető, hogy nehéz nélkülem.
Persze, mint a lepra nélkül.
Mi a baj?
Hát, most ráztam le egy vadbarmot mágiával, de nincs semmi. Minden klassz.
Amikor visszatértél, rögtön visszarázódtál az életedbe?
Amikor az öcsém autószerelő lett,
a csajom meg elfelejtett? Ja.
Miért hívtál?
Tudod, kérnék valamit.
Nem tudom, tudod-e, de Kai egyesült Luke-kal, és metamorfózissal
a szociopata hernyóból kevésbé ördögi pillangó lett.
Persze, és aki ezt elhiszi, idióta.
Légyszi, többet ki ne mondd a nevét
a jelenlétemben!
Persze. Jól van. Már el is felejtettem.
Mit akartál kérni?
Ne is törődj vele! Megoldom.
Kellemes bulizást!
Szia! Ki volt az?
Bonnie.
Nem vállalja be.
- Nem hiszi el, hogy megváltoztál. - Pedig megváltoztam.
Ugye elmagyarázod neki úgy, hogy ő is megértse?
- Rövid szavakkal? Szájbarágósan? - Ez kizárt. Felejtsd el!
Kár.
Mert Salvatore mama sztorija egész fantasztikus.
Miről beszélsz?
Tuti nyomot találtam az aszcendenshez.
Átnéztem az archívumunkat.
Egy kikötőben fogták el New York Cityben 1903-ban.
Lehet, hogy épp hozzátok indult.
Ez észszerű, mert akkor jött Európából, ahol...
Mi volt?
Bökd már ki!
Sajnálom!
Nem vagy hajlandó elárulni?
Bocsáss meg! A torkom úgy kapar.
Keresek egy cukorkát.
Bonnie meggondolhatja magát időközben.
- Nahát, ez mennyire vonzó! - Ne irigykedj!
Gyakrabban mosolyoghatnál. Szexi.
- Köszönöm! - Nyilván azért jöttél, hogy felügyelj.
Volt már kevésbé vonzó bébicsőszöm is.
Persze legutoljára nyolcéves koromban.
Nem azért jöttem, hogy bébicsőszködjek.
Ne is tagadd! Te, Elena meg Bonnie
nem hiszitek, hogy élhetek normális
embertelen vámpíréletet gyilkolás nélkül.
És bűntudatod van, amiért nagy barom voltál anyu temetésén.
Igazad van. Az voltam. Mire odaértem bocsánatot kérni, elárulni, mit érzek,
- eltűntél. - Most meg nem izgat.
De engem igen. Szóval hadd mondjam el, mit is érzek irántad!
Most mondtam, már nem érdekel.
- Tetszel nekem, Caroline. - Állj le!
Nem tudom, mikor lett ebből több mint barátság, de így lett.
És úgy megrémített, hogy elfojtottam.
De most itt vagyunk.
Látod? Ugye nem is volt olyan nehéz?
Elég volt hozzá néhány év.
A rák, majd anyu halála, és az, hogy kikapcsoltam az emberi lényemet,
és végre kibökted.
Ez jó. Haragszol. Tehát érezni akarsz.
Azt jelenti, hogy bosszús vagyok. Hagyj békén!
Hé! Érezned kell. Fájni fog, és legszívesebben meghalnál, de itt leszek.
Átsegítelek rajta.
Csak adnod kell egy esélyt.
Kérlek!
Gyere vissza!
Ezt nem kellett volna.
Hé! Merre jártál?
A mosdóban kilométerhosszú volt a sor. Nézd ezt a sok eszelőst!
Hűha, te milyen uncsi vagy! Nem csoda, hogy Elena passzolt.
Őszintén válaszolj! Mennyire tudsz jól műteni?
Másodéves vagyok. Semennyire.
Tökély. Gyere velem!
Hát itt vagy! Na, végre!
Hol van a párod? Talán nem akarod Stefan előtt mutogatni?
Távolról sem talál engem olyan vonzónak, mint jómagam.
Titokzatos vagy. Így bármit mondasz, az már önmagában izgató.
Megtaláltam a kivételt.
Azt mondtam, vámpír vagyok, és szeme se rebbent.
Szó szerint. Teljes érdektelenség.
Mi olyan vicces?
Stefan kisbaba kora óta szemmel tartja Sarah-t.
Vagyis megóvja őt bármi áron.
Na, és?
Mit teszel, ha valakiről nem akarod, hogy köze legyen vámpírokhoz?
Megbűvölöm, hogy magasról tegyen a vámpírokra.
Caroline Forbes, te egy zseni vagy.
Köszönöm!
Most pedig csillogtathatnám egyéb képességeimet.
Sajnálom, kedves.
Fele olyan élvezet, ha nem vagy önmagad.
Sarah Salvatore
Szia!
- Szia! - Szia!
Minek jöttél ide?
Légyszi, ne rágj be, de...
Szia!
- Essünk túl rajta! - Jó.
Bökd már ki végre!
Szeretnék...
bocsánatot kérni...
mindenért, amit tettem,
hogy bántottalak.
Bon? Talán nem hallottad?
Ha meglátom a képedet...
tüstént megolvasztom.
Egy kicsit másképp képzeltem el.
Bonnie, szia, én vagyok! Hová tűntél? Hívj fel!
Hé! Sikerült.
Sikerült? Te vagy az érzelmi kapcsolója?
Láttam a szemében, hogy még ott van.
- Csak meg kéne találnunk. - Várj, tehát eltűnt?
Hiszen kijelentette, hogy ha próbálkozunk vele, bosszút fog állni.
Megtaláljuk, bezárjuk, és addig próbálkozunk, amíg meg nem törik.
Vissza fogom őt hozni.
Legyen!
Akkor keresd meg!
ENZO
- Azt hiszed, most rád vagyok kíváncsi? - Ó, valakinek pocsék estéje van?
Miért van nálad Enzo telefonja?
Elloptam. Csakhogy most nem ezt a kérdést kellene feltenned.
Kérdezd inkább, hogy:
"Miért van meg Enzónak Sarah Salvatore száma a telefonjában?"
Vagy talán, hogy "Hol van Sarah Salvatore?"
A legjobb kérdés, "Vajon mi a fenét tervezel vele, Caroline?"
Hahó! Enzo!
- Itt vagyok, kedves. - Ó, én valaki mást keresek.
Enzót. Igen, hallottam.
- Ő most nincs itt, csak én. - Caroline,
- mi a fenét akarsz Sarah-tól? - Tessék! Egy helytálló kérdés.
Köszönöm, hogy feltetted. Ha ennyire érdekel, meg fogom őt ölni.
Szia! Nyugodj meg!
Csak én vagyok. Ő nincs itt.
Bonnie, anyámról lenne szó. Kai tud róla néhány dolgot.
Nem érdekel. Megmondtam, hogy látni sem bírom, erre idehoztad.
- Tudom, de, Bonnie... - Nem fogtad fel?
- Csak beszélne veled. - Most meg én beszélek.
- Hát hallgass! - Megértem, hogy sokszor bántott.
Mondom, hallgass!
Azt akarom, hogy érezd, amit én.
Jelen voltál az elsőnél,
amikor nyilat lőtt a gyomromba.
Nem voltál jelen a következőnél,
amikor bekergetett a kórházba.
Majd fojtogatott.
Bedrogozott. Megkötözött. Majd a csomagtartóba dugott.
- És egyszeriben csak kedves akar lenni? - Bonnie!
- Újrakezdené? Ismerősen hangzik? - Bonnie!
Hazudott. Aztán megint leszúrt.
Majd jött a legrosszabb.
Mert amikor már vége volt, magamra hagyott.
Magamra.
És bárcsak megmutathatnám, milyen érzés volt!
De nem megy.
- Most pedig tűnj el! - Bonnie, sajnálom!
Takarodj!
Hahó! Margaritát csinálok. Kértek?
Hol van Sarah?
Stefan megosztotta veled a nagy titkát?
Halljam, hol van Sarah?
Nincs itt. Ostobaság lenne. Liammel van. Köszönjetek!
- Halló? - Sarah segít Liamnek
sebészetet tanulni.
- Kérlek! Kérlek, ne bánts! - Én nem akarom ezt.
Ejnye. Biztosan kicsapnak, és elítélnek emberölésért.
Ezért vettelek rá, hogy megtedd, amit akarok.
Ne! Kérlek!
Caroline, ne haragudj! Kár volt erőltetnem.
Minden bizonnyal.
Pedig figyelmeztettelek titeket.
Tudom, hogy képtelen vagy érezni,
de ha megölöd Sarah-t, az örökre fájni fog neked.
Hidd el, én tudom!
És szörnyű.
Rávettem egy diákot, hogy műtse meg Stefan unokahúgát,
erre sikerült magadra terelned a témát?
Istenem! Ha nem lennél, ki kéne találni, Elena.
Nézz rám, Caroline! Mit vársz tőlem?
Ha azt, hogy menjek el a városból, elmegyek, amilyen messzire csak tudok.
Csak kérlek, engedd őt el!
Na, ez a gond, Stefan. Nem számít, milyen messze vagy.
Akkor is te vagy te.
A kedves, a hűséges.
Egyetlen tekinteteddel meggyőzöl, hogy nem vagyok dilis.
Ez a Stefan, akibe beleszerettem, és ez a Stefan, aki visszahozhat.
Sarah megölése ezen nem változtat.
Tudom. Ezért téged változtatlak meg.
Engedd el a jóságos énedet!
Megtudhatnám, hogy érted ezt?
Ha meg akarja menteni a kis unokahúgát,
ki kell kapcsolnia az emberi énjét.
Miért bámultok ilyen dermedten?
- Talán meg kell ismételnem? - Nem fogja kikapcsolni az emberi énjét.
Elena, Stefan már rég lekapcsolt magáról.
Önállóan is képes dönteni.
Ezt elfelejtheted, Caroline.
- Szia, Liam! - Ne, kérlek! Ne!
- Vágd ki a lépét! - Caroline!
Nyugi. Lép nélkül vidáman élhet.
Inkább a fertőzés miatt kellene aggódnod.
- Kérlek, ne bánts! - Úgy sajnálom!
Ne!
Liam, emlékszel? Legutóbb megkértelek, hogy légy velem őszinte!
- Merre vagytok? - Ne válaszolj neki, Liam!
- A whitmore-i kórházban. - Hé!
Kérlek, ne bánts!
- Menj, hozd el Sarah-t! - Lesheted, hogy időben odaérsz.
Kérlek! Liam!
Hogy haladsz, Liam?
- Ne! - Inkább gyerekgyógyász lennék.
Tudod, mit? Meggondoltam. Hagyd a lépét!
Legyen sokkal szimbolikusabb!
Kérlek! Ne!
Vágd ki a szívét!
Liam? Ott vagy még?
Hagyjuk a körítést! Miért rekedt anyám 1903-ban?
Onnan nem hozhatod vissza.
Furcsa. Te tényleg arra vágysz, hogy megöljelek?
Rövidített verziót kértél. Hát, a végére ugrottam.
- Miért nem hozhatjuk vissza? - Mivel csak két börtönvilág létezik.
Az egyik az enyém, ami az 1994-es.
A másikat pedig azért hozták létre, hogy bezárják anyádat
és az eszelős sleppjét.
Azt mondtad, visszahozhatjuk.
Most mondom kvázi értelmes emberként, hogy te sem akarhatod.
Én meg azt mondom emberzabáló vámpírként,
hogy ne nagyon akarj felbosszantani!
- Megmentem az életed. - Hogy hozhatjuk vissza?
Az anyád ripper, érted?
Egy ripper.
1858 óta vámpír.
Holtnak adta ki magát.
Európába ment, ahol kissé bekattant.
- Nem. - Folyton vándorolt,
hullahegyeket hagyva maga után.
- Úgy 3000-szer ölt összesen. - Nem hiszem.
A gyülekezetem úgy döntött, ezt nem hagyhatja.
Elkapták a New York-i kikötőben, mielőtt Manhattanbe ment.
Persze a hajóján már mindenki halott volt.
- Inkább felgyújtották a kikötőben. - Na, most már elég legyen ebből!
Magam is kitalálok.
Szia, Jeremyt hívtad! Hagyj üzenetet!
Szia, Jeremy! Itt Bonnie. Hosszú történet, de visszatértem.
Az volt a tervem, hogy Új-Mexikóba megyek, és megleplek.
Mondjuk felbukkanok modellként
az egyik festőórádon.
Figyelj, Jeremy! Nem biztos, hogy az vagyok, akivel lenni akarsz.
Az a hely megváltoztatott. És nem tudom, riasztó, vagy vonzó-e
az új énem.
Ha nem bánnád, szeretném ezt tisztázni.
Aztán meglátogatlak.
Remélem, jól vagy.
Na, szia, Jeremy!
Ne! Kérlek!
Liam! Liam, ne!
Ettől rosszabb lesz, megnehezíted.
Meghalok!
LÉPCSŐHÁZ
Még sosem volt ilyen a kezemben. Bocsánat!
Tudom, nem hiszed el, de tényleg fáj látni, hogy szenvedsz.
Szánalmas vagyok.
Liam, már nem sikítozik. Talán...
Szerintem elájult.
Öld meg! Majd hívj, ha végeztél!
- Stefan telefonja. - Caroline, merre vannak?
Hiszen orvos szeretnél lenni.
Mit gondolsz, meddig él valaki szív nélkül?
- Mondjuk legfeljebb három másodpercig? - Hagyná, hogy Sarah meghaljon.
Sehol sem találom őket. Kifutunk az időből.
Hozz vissza!
Mi? Stefan, ezt hogy érted? Honnan hozzalak vissza?
Csak ne felejts el visszahozni!
Ne!
Ne! Stefan! Ne!
Stefan, ne!
Stefan! Liam!
Jaj, Istenem!
Elena, nagyon sajnálom. Fogalmam sincs, miért...
Hagyd abba!
Ki kell vágnom a szívét.
Semmi baj. Ettől jobban leszel.
- Halló? - Szia, Stefan!
Megtaláltam őt.
Nincs nagyobb baj.
Ó, tényleg?
Mondd csak, jól érzed magad?
Remekül leszek pár korty után.
Ez már valóban rám fért.
Kérlek, ne mondd, hogy te is kikapcsoltad!
Ne merészeld azt mondani, hogy kikapcsoltad!
Jól van. Akkor nem mondom.
Kikapcsolta. or nem mondom.