בפרקים הקודמים של "יומני הערפד"...
לוק איננו. הוא התאחד עם קאי. קאי ניצח.
אני תמיד מנצח.
הייתי עושה הכול למענך ואת העדפת למות מאשר להיות איתי.
אני לא רוצה לראות אותך שוב לעולם.
בוני זקוקה לקסם כדי לצאת. אנחנו רק צריכים לומר לה איפה למצוא אותו.
דיימון, אתה גאון.
מצבה של אמא של קרוליין לא טוב.
קרוליין אמורה להיות יוצאת דופן
והיא צריכה לדעת כמה אני גאה בה.
תגידי לה את זה בעצמך.
כשאמרת לי שאת שונאת אותי.
אני חושבת ששנינו יודעים שמעולם לא באמת שנאתי אותך.
היא איננה.
טוב. הבאתי פלסטרים, ציוד כירורגי,
והחילוץ האווירי בדרך.
את לועגת לי.
לא, מתוקה שלי. אני לועגת לעצמי.
אין פעם ראשונה טובה יותר
מאשר לראות את הילדה שלך רוכבת בלי גלגלי עזר...
אוי ואבוי...
ואין פעם ראשונה גרועה יותר מאשר לראות אותם נופלים.
טוב. הנה.
אימא?
כן. -אני עומדת למות?
הייתי אומרת שהסיכוי שתשרדי הוא 100 אחוז.
את עומדת למות?
כולם מתים בסופו של דבר, מתוקה,
אבל רק בעוד הרבה הרבה זמן.
אבל מה יקרה אם את תמותי ואני אשאר כאן?
אז תהיי מבוגרת,
ולא תזדקקי לי.
אני חושבת שתמיד אזדקק לך.
סליחה. רק... מים.
תתכבדי.
אז מה אתה לא כותב?
את מאמינה שאימא שלך הטילה עליי להספיד אותה?
יפה מצדה, נדמה לי.
אני חושב שהיא מנסה ללמד אותי לקח על אימא שלי.
הייתי אמור לקרוא הספד בהלוויה שלה,
ואני פשוט... -לא חייבים לחלוק.
נכון.
אני רק אומרת
שהיום עומד להיות היום הכי גרוע בחיי בערך.
אני לא בטוחה שאני צריכה לפתוח אותו בהתחברות איתך.
בלי להעליב.
לא נעלבתי.
נפלא.
תודה על המים.
היי, בלונדי.
היום הוא לא היום הכי גרוע בחייך.
היום ומחר, זה משחק ילדים,
ואנשים יקיפו אותך יומם וליל
כאילו הם מפחדים להשאיר אותך לבד.
היום הכי גרוע?
השבוע הבא,
כשלא יהיה דבר למעט שקט.
רק אזהרה מראש.
מודה לך על האזהרה.
בכיף.
מתי שתרצי.
- יומני הערפד -
כולכם שאלתם אותי איך אתם יכולים לעזור.
יש כאן מיזמים לחמישה ימים.
נצטרך לבצע אותם ביום אחד.
אפשר לעבור על החוקים ולעקוף את הביורוקרטיה.
כן. אני מצפה שיחגגו
ושיקברו את אמי כמו שצריך עד סוף היום.
בטח, קר. מה שתצטרכי.
אליינה, את באה איתי.
לאן הולכים? -לקנות ארון.
קדימה!
את נוהגת.
שלחתי את המכונית שלי לג'רמי.
ג'רמי! שכחתי לרשום אותו ברשימת הטלפונים שלי.
זה בסדר. התקשרתי אליו.
היום היום ה-278 בעולם הכלא המטופש הזה.
יש לי שתי אצבעות שבורות ברגל, תשע שלפוחיות וזיהום באוזן,
אבל לא אכפת לי.
"פסמטסתי" את הצורה של אבן הכשפים הקנדית הזאת,
ויש לי כוחות כישוף שוב,
וכשליקוי החמה יחל ב-12:28...
אני חוזרת הביתה.
שמעת את זה, אני? הביתה.
בסדר.
את בטוחה שאת לא רוצה שאחזיק לך את השיער לאחור או משהו?
תתרחק ממני.
זה דוחה.
אנחנו לא יוצאים מספיק זמן כדי שתראה דברים דוחים.
אני מרגיש אשם, המנה הטבעונית שצחקתי עליה גמרה אותך.
אני גוססת.
אוכל תאילנדי מטופש.
פעם אחרונה.
אולי כדאי שפשוט נוותר על ההלוויה.
אנחנו הולכים.
היי. רגע, רגע, רגע.
אני יודע שאתה שונא אותי,
אבל אני ממש, ממש צריך לראות את אחותי.
אני חושב שהיא תוותר.
מה אתה עושה כאן?
התקשרתי להגיד לך שאני חולה, וניתקת לי בפנים.
כי אני סובלת מהרעלת מזון.
הקול שלי מקיאה בצד השני של הקו לא רמז לך?
יש עניין שמדאיג אותי מאז המיזוג, כי לא ממש עשינו אותו כמו שצריך,
תוכנית ה"אתה לא התאום שלי. לא נורא. קרוב מספיק"?
היא פעלה, וזה מגניב.
אני אפילו קצת יותר נחמד עכשיו, למקרה שתהית.
אבל חיכיתי שהמכה תגיע,
ואני חושב שהיא הגיעה
כי אני...
איפה השירותים?
אלוהים! -אלוהים אדירים, ריק!
קח.
אני חושב שאת לא סובלת מהרעלת מזון.
הייתי אמור למזג את כוחות הכישוף שלי איתך,
אבל קיבלתי את של לוק במקום.
עכשיו אני פגום,
ואני חושב שבגלל זה את חולה.
האמת היא שאני מרגיש שאני גוסס,
ואם אני אמות, גם את,
אבא, ליב ושאר הקהילה המטומטמת שלנו ימותו.
אז את מוכנה בבקשה לטפל בי,
עכשיו?
מה אתה עושה?
שואל עניבה מאבא להלוויה.
הוא יפשוט את עורך בעודך בחיים.
קח את שלי.
טוב.
סיימת את הנאום?
לא ממש.
זה נאום חשוב. -אסיים אותו, סטפן.
אבא אמר שאסור לנו לבכות.
זאת משום שאבא לא מסוגל להרגיש רגשות אנושיים.
אתה בן עשר.
מותר לך לבכות אם מתחשק לך.
לא חושב שאבכה. -למה?
כי המלאכית של אימא אמרה לי שהכול יהיה בסדר.
מתי זה קרה? -אמש.
כשישנתי. היא ביקרה אותי.
היא ביקרה אותך?
כנראה פספסתי אותה.
בבקשה. לך לך.
אני רואה שההספד זורם לך.
הוא מחלחל.
אני זקוק לעצתך,
ואני צריך שלא תתנהג כמו שמוק כי אין לי מישהו אחר לשאול אותו.
זה נשמע מבטיח.
מה אמרתי הרגע?
טוב.
קרה משהו ביני לבין קרוליין.
סוף סוף.
ואז אימא שלה מתה,
ולא הייתה לי הזדמנות לדבר איתה על זה,
ואני לא יודע איך כדאי לטפל בזה.
תעשה אחורה פנה.
מה?
היא לא האחת והיחידה.
אילו היא הייתה, לא היית צריך לשאול.
כן, אבל אפילו לא...
היית מאוהב פעמיים בחייך, סטפן.
נניח לעובדה שטכנית אלו היו אותן פנים,
אתה מרגיש ככה?
לא כל אהבה היא אהבת אמת, אחי.
קרוליין רוצה את הדבר האמיתי, ואם אתה לא,
תעשה אחורה פנה לפני שתחמיר את המצב עוד יותר.
רק לא היום.
תן לה את היום.
אימא שלך הייתה אישה מלאת חיים,
אפילו אחרי שאבא שלך ברח עם הגבר הזה.
תודה, גברת מקגרודר.
אני בטוחה שנראה אותך בהלוויה.
ברוכה הבאה לעולם של הבעות צער מביכות.
לכן את מוכרחה להיות מוכנה עם תגובות.
אני ממליצה על שלוש לפחות.
אני לא יודעת איך עברת את זה.
התגובות יהיו שונות לכל קטגוריה של אנשים בחייך...
חברים מכורח הנסיבות, מכרים מזדמנים, יקרים.
נישקתי את סטפן.
אני רוצה לדבר איתו על זה,
אבל אם זה רע, יש לי תחושה שהוא לא יהיה כן,
לא היום.
אז דברי איתו על זה מחר.
יש לך מספיק על הראש.
לא. אני חושבת שאני צריכה לדעת היום.
אנחנו בפיגור בזמנים. קדימה.
כאבי פרקים?
כאבי ראש? -כן.
אתה בהיריון?
תפסיקי להתבדח.
אני מרגיש כאילו אני נגרס מבפנים.
זה די אישי.
הקושקושון שלך צריך להיות כאן?
אני לא משאיר אותה לבד איתך, תתמודד.
טוב. האיברים החיוניים שלך בסדר,
חום הגוף שלך תקין.
אחכה לתוצאות הבדיקות הפתולוגיות, אבל אין לך שום בעיה רפואית.
כן, כאילו דה, כי יש לי מחלה כישופית.
לא הקאת כבר לפחות...
היי. היי!
אני מרגיש טוב יותר. -כן,
כי סחטת את כוחות הכישוף שלי.
אני מצטער. זה היה בטעות, אבל אני...
וואו! אני באמת מרגיש טוב יותר.
את צריכה לתת לי את כוחות הכישוף שלך. -מה?
המיזוג השגוי הזה בלא ספק נכשל
כי הייתי אמור לקבל את כוחות הכישוף שלך, נכון?
לא יודע, שימי אותם בדובי, בסיר לילה, או במה שלא יהיה ותני לי אותם.
תקשיב לי. בקלות יכולתי לשבור שבע עצמות ביד שלך
בלחיצה אחת טובה, טוב?
אני רואה שאתה ספקן, ריק. אפשר לקרוא לך ריק?
חבר, אבל אתה צריך לדעת משהו,
ג'ו תשרוד אם אני אשרוד, טוב?
ואם זה לא מספיק לך,
הכוח שמחזיק את עולמות הכלא מגיע ממנהיג קהילת הג'מיני.
אם אמות, העולמות יתמוטטו, טוב?
אני רואה ריקנות.
אתה רוצה שאתחיל מחדש בהברות בודדות?
אמרת עולמות כלא?
בלשון רבים?
אף אחד לא ציין את זה?
זהו זה.
אני מוכנה.
אין מי שיעצור בעדי.
יש לי כוחות כישוף
ו"נקודת הזריחה" וליקוי החמה.
לא.
קרוליין מדאיגה אותי.
אני חושבת שהיא לא מתמודדת עם זה טוב כפי שהיא חושבת.
עוד לא סיימת? -לא, לא סיימתי,
ולעולם לא אסיים.
אני לא אדם נחמד,
ואני לא אמור לעמוד מול העיירה כולה
ולהעמיד פנים שאני אדם נחמד.
זו הבדיחה האחרונה של ליז שצוחקת לה מהעולם הבא.
תירגע.
אתה נחמד...
בערך.
לא מועיל.
אתה לא העניין, דיימון.
גם ליז היא לא העניין.
העניין הוא קרוליין ומה שהיא צריכה לשמוע.
טוב?
פספסת את הנאום שלך.
אני יודע.
למה?
לא הצלחתי להחליט מה אני רוצה לומר.
יכולת להגיד להתראות.
אין לי ממש בררה. -ברור שיש לך בררה.
אלו כוחות הכישוף שלך, את מחליטה אם לתת אותם או לא.
מה לדעתך אני צריכה לעשות?
חיי מלאים בקדושים מעונים
שהתקפלו לפני הבחור הרע, בניסיון להיות גיבורים,
וזה אף פעם לא נגמר טוב.
לא מן הנמנע שמישהו ייפגע או ימות,
והמישהו הזה בקלות יכול להיות את או בוני לצורך העניין,
לא משנה מה תעשי.
אז אם את רוצה להילחם ולשמור על כוחות הכישוף שלך,
אלחם לצדך,
ואם לא, טוב...
אהבתי אותך כשלא היית מכשפה,
ואני בטוח למדי שאמשיך לאהוב אותך בכל זאת.
בטוח למדי? -כן, ב-92 אחוז לפחות.
קרוליין.
הכול בסדר?
כן. בסדר גמור.
בהתחשב... במצב.
בטוחה שאת בסדר?
כן.
לא.
לא יודעת.
בדיוק עכשיו, הייתי אמורה לסווג אותך בקטגוריה
כדי שאדע מה לומר לך,
אבל אז הבנתי שאני לא יודעת
באיזו קטגוריה אתה רוצה שאסווג אותך, אז...
חשבתי לי, אין זמן מתאים יותר
מההווה הלא הולם להחריד כדי להגיע לשורש העניין.
אני יכולה למנות את הקטגוריות אם אתה רוצה.
קרוליין, אני...
אני רוצה לדבר איתך על כל זה, באמת, אבל...
אולי כשתהיי לבד
אחרי שהייתה לך הזדמנות לעבור את היום הזה.
כן, אלוהים אדירים. כמובן.
זה לא הזמן המתאים. אני ממש מצטערת.
היי, היי.
אל תצטערי.
נדבר כשכל זה ייגמר.
קר.
הם מוכנים. את צריכה רגע?
לא. אני בסדר.
אהיה בסדר, אימא, אני מבטיחה.
הכול יהיה בסדר אחרי היום.
אני מוכנה.
טוב.
מן הסתם, הגעתי לממד גיהינום טונדרה מושלג.
או שסוף סוף יש לי התפרצות פסיכוטית.
- אורורה בוראליס -
- הזוהר הצפוני -
- אירוע שמימי -
-1 בנובמבר 1903 -
הנה אתה. אתה מאחר.
כן.
אוליביה תמיד אמרה שהיא שונאת את כל העניבות שלי, אז הייתי חייב למצוא חדשה.
אוי, אלוהים...
אתה שיכור?
תלוי.
כמה ימים ברציפות מישהו יכול לשתות לפני שהוא נעשה נורמלי?
אתה לא נכנס פנימה.
רד ממני, גבר.
זאת אימא של קרוליין. אני לא מפספס את ההלוויה שלה.
צר לי עליך ועל ליב.
אני יודע שאתה עובר תקופה מחורבנת,
אבל לא מגיע לקרוליין שתביא את זה הנה.
התכנסנו כאן היום כדי להוקיר ולחלוק כבוד
לאחד מעמודי התווך של קהילתנו,
אחותנו, המגנה שלנו,
השריף אליזבת פורבס.
הסיבה השנייה שלשמה התכנסנו כאן היום היא להביע אהבה ותמיכה
כלפי משפחתה וחבריה של ליז.
אנו חשים לא רק אובדן אישי
על לכתה...
קורא לשריף פורבס.
זו הקריאה האחרונה לשריף פורבס.
אין תגובה.
מספר קשר 2-6 אינו בשימוש
לאחר 12 שנים וארבעה חודשים של שירות משטרתי.
איננה עוד, אך לעד בלבנו.
קדימה צעד.
ליז פורבס הייתה חברתי.
ברגעיה האחרונים היא ביקשה ממני להעביר מסר לבתה,
אבל קטעתי אותה לפני שהספיקה לומר הרבה,
אמרתי לה שהיא יכולה לומר לקרוליין בעצמה,
אבל היא לא זכתה להזדמנות.
אמך רצתה שתדעי עד כמה היא גאה בך,
ובצדק.
את אישה יפה וחזקה,
חברה נדיבה,
ואור בהיר בים של חושך.
היא אמרה שאת יוצאת מן הכלל.
ואת אכן כזו,
וכך גם היא הייתה.
ליז הייתה גיבורה בעיירה הזו,
היא הייתה גיבורה של כולכם,
והיא הייתה גיבורה שלי.
היי שלום, שריף.
את תחסרי לנו.
תודה לכולכם על שבאתם.
זה בשביל אימא שלי.
"לכי בשלווה,
לכי בטוב לב,
לכי באהבה,
לכי באמונה,
עזבי את היום,
את היום מאחורינו,
היום הסתיים.
לכי בחינניות,
הבה נפסע
אל האפלה,
בלי לחשוש,
בלי להיות לבד.
הבה נקווה שבאמצעות תענוג טוב
נגיע הביתה בשלום."
לילה טוב. תודה.
תנחומיי. זה היה טקס מקסים ממש.
תודה רבה.
אני פיכח. אל תבקש ממני ללכת.
אני לא. אני שמח שלקחת את עצמך בידיים.
העניין הוא, טיי, שאני מבין אותך, טוב?
עברנו כל כך הרבה שאי אפשר שזה לא יטריף אותנו קצת.
חשבתי לי,
תוך כדי שהתבוננתי בשוטרים מכבדים את זכרה היום,
שאני רוצה להיות חלק ממשהו כזה,
אז דיברתי עם אחד הסגנים, והוא נתן לי טופס קבלה.
יש איזו... תוכנית הכשרה לשוטרים.
נראה לי מגניב,
כמו משהו שאני אמור לקחת בו חלק.
הבאתי גם לך אחד.
את הולכת? -כן.
אני חושבת שעסקתי מספיק בהלוויה ליום אחד.
אלווה אותך הביתה.
לא. סך הכול שני רחובות. אסתדר, אליינה.
אני פשוט חושבת שזה לא רעיון טוב שתהיי לבד הלילה.
האמת היא שאני חושבת שזה בדיוק מה שאני צריכה.
תודה על כל מה שעשית היום, אליינה.
לעולם לא אשכח את זה.
אין בעד מה,
אבל... -אהיה בסדר, אליינה, טוב?
רק הייתי צריכה לעבור את היום.
אלוהים אדירים.
קדימה.
אני, הקהילה שלנו, ועולמות הכלא מודים לך.
מהו עולם הכלא השני הזה בדיוק?
מקום שמלא באנשים מחורבנים כמוני, אני בטוח.
מזל טוב. את מצילה את חייהם האומללים מפני אבדון.
אל תיראי לחוצה כל כך.
גם ככה אף פעם לא אהבת להיות מכשפה. -סתום.
אלוהים אדירים...
אני מסוגלת.
הזוהר הצפוני, ליקוי החמה, שניהם אירועים חוזרים.
אני יכולה לצאת מכאן.
קדימה. קדימה!
מי את?
זה בוצע.
תודה.
ומזל טוב.
המשך חיים טובים, אחותי.
מה הוא אמר?
הסיבה שהייתי חולה
היא לא הרעלת מזון.
מה זה היה?
הוא אמר שאני בהיריון.
אני לא יודעת מה לומר. אני לא...
אני לא יודעת מה לעשות עם זה.
תינשאי לי.
מה? לא, לא. זו הצעה מתוך רחמים.
אתה לא יכול להפיל הצעה מתוך רחמים על מכשפה לשעבר בהיריון.
אני אפילו לא יודעת אם אני רוצה ילדים, בטח שלא להתחתן.
אלוהים אדירים. מה אתה עושה?
קניתי אותה יום לאחר שאחיך מת.
אימא של קרוליין הייתה חולה, ואת היית בסכנה,
ופשוט חשבתי לי שהחיים קצרים מדי,
וניסיתי לתכנן את הרגע המתאים,
שהיה אמור להיות הבוקר עם ארוחת בוקר למיטה,
עד שהתחלת להקיא את ארוחת הערב של אתמול.
ריק.
אפשר לדבר על בחירות וכולי. אפשר.
אבל ממש אשמח להביא את הילד הזה איתך.
זה...
זה משהו שמעולם לא חשבתי שיהיה לי.
כך שזו לא הצעה מתוך רחמים, ג'ו.
אני אוהב אותך.
הינשאי לי.
אני לא מאמינה.
אתה בטוח?
ב-92 אחוז לפחות.
כן. כן. כן.
יופי של נאום.
תודה.
מה שבר את מחסום הכתיבה?
רק הייתי זקוק לתזכורת לכך שהפרדה הזאת לא קשורה אליי.
אכזבתי אותך כשלא נשאתי את ההספד בהלוויה של אימא שלנו.
לא רציתי לאכזב אף אחד היום.
אני חושב שטעית.
בנוגע לקרוליין.
הבנתי שאולי אני לא יכול להסביר מה אני מרגיש כלפיה,
אבל יש משהו,
וכן, אולי לא כל אהבה היא אהבת אמת
בדרך הדפוקה שאתה ואני חווינו אותה,
אבל אני חושב שזה עשוי להתפתח למשהו אפילו טוב יותר.
אם ככה, אחי, תפסיק לבזבז את זמנך כאן איתי.
לדעתי חדשות כאלה יעודדו אותה היום.
אמרתי שאני בסדר, אליינה.
אני לא מאמינה לך.
כל היום, משהו הציק לי.
רצית לסיים הכול מהר כל כך כאילו היית צריכה להיות איפשהו.
דאגת כל כך לעבור את היום
בלי מושג איך תרגישי מחר,
ואז הבנתי.
את לא רוצה להרגיש את המחר.
זאת התוכנית, נכון? את לא תרגישי את המחר
כי את מתכוונת לכבות הכול.
חשבתי שאוכל לעבור את התקופה הקשה
ולהתאושש אחר כך כמו שאני עושה בדרך כלל,
אבל אז דיימון גרם לי להבין שזה רק ילך ויחמיר.
את מקשיבה לדיימון?
אני לא יכולה להתמודד עם מצב חמור יותר, אליינה.
טוב? אפילו לא חשבתי שיש חמור יותר.
עדיף ככה. -טוב יותר?
קר, את מדברת על כיבוי מתג האנושיות.
אין פה שום דבר טוב.
זאת החוויה שלך.
טוב? אני שולטת בצד הערפדי שלי יותר משאת אי פעם שלטת.
החוויה שלי תהיה שונה.
היא לא תהיה שונה, קר. היא תהיה קטלנית.
ראית מה קרה לי כשאני עשיתי את זה.
כן, זה העניין, אליינה.
את עשית את זה.
לא יכולת לסבול את הכאב כשאחיך מת,
אז כיבית אותו.
דיימון מת ומחקת את כל הזיכרונות שלך.
סטפן עבר לסוואנה ונעשה מכונאי רכב.
מה, את חושבת שאתם היחידים שזכאים לחמוק מצער?
עכשיו ציינת את שתי הטעויות הגדולות ביותר שעשיתי בחיי.
אלו היו טעויות?
כי כשיצאת מהצד השני,
החלק הגרוע ביותר של הכאב כבר היה מאחורייך,
וזה מה שאני צריכה.
אני רק צריכה שהכאב יהיה מאחוריי.
ואם סטפן היה אומר את הדבר הנכון מוקדם יותר,
זה היה משנה את דעתך?
כן. שמעתי.
הוא לא, כך שזה לא ממש משנה.
אימא שלי מתה, אליינה.
זה כואב לי עד כדי כך שאני לא מסוגלת לנשום,
אני לא מסוגלת... אני לא מסוגלת להתמודד עם מצב גרוע יותר. אני לא מסוגלת, טוב?
לא מגיע לי.
לאף אחד לא מגיע.
זה לא הוגן.
זה לא הוגן. אני מבינה. באמת.
ואני יודעת שאת חושבת שפיצחת את הנוסחה,
אבל תקשיבי לי, בבקשה.
לא אניח לך לעשות את זה.
זאת לא הבחירה שלך.
לאן הלכת, אליינה? תחזרי אליי.
בוני?
האחת והיחידה.
הצלחת!
קרוליין?
מצטער על ההתפרצות. הדלת לא הייתה נעולה.
קרוליין?
אני לא מבין.
אז היית בבית שלי בעולם הכלא של 1903.
תראה.
לא ידעתי שהיא עדיין פעלה כשיצאתי החוצה.
ברכותיי. צילמת קירות.
חכה רגע.
מי את?
-מה זה?
הנה, עצור.
אלוהים אדירים.
מה?
זאת אימא שלי. n>