-Tidigare på "The Vampire Diaries": -Jag vet vad du går genom.
Studera konst. Hitta det livet du vill ha. Titta inte tillbaka.
Möt den riktiga Sarah Salvatore.
Stefan ville att jag skulle dö, så det slutade med flera dagars tortyr.
Jag började planera min hämnd. Jag ska tvinga henne att göra saker-
-hon aldrig drömt om tills hon ber mig att göra henne till vampyr.
-Liz och jag står varandra nära. -Jag vill att du lovar mig något.
När jag är borta, kommer Caroline behöva dig för att gå vidare i livet.
-Lova mig att du gör det, Stefan. -Jag lovar.
Hej, Tony, jag ska gå hem.
Kan du göra mig en tjänst och kolla Lockwood-stället?
Carol ringde igen. En till "five-martini"-stalker har skådats.
Och några tonåringar planerar en brasa vid Route 13.
Ingen har ring och klagat än, men det kommer hända. Vi ses.
Forbes.
Jag kommer strax.
Vad har hänt?
Olycka vid Wickery Bridge. Föraren sladdade och körde av vägen.
-Några dödsfall? -Två.
-Överlevande? -En. Vi hittade henne, medvetslös.
Hon måste kravlat sig ur bilen och svimmat.
Elena Gilbert.
Var är hennes bror? Vilka är de avlidna?
Miranda och Grayson. Hennes föräldrar.
Tilldelat Sheriff Forbed Gilbert-olycka,Wickery-bron
Rektor Weber, jag vet att examen är om några månader-
-men Jeremy kom precis in på en fantastisk konstskola.
Jeremy Gilbert? Det tror jag inte.
Inte med hans akademiska historia.
-Vad är på tok? -Har du några timmar?
Okej, låt oss börja med drogerna under hans första år.
-Du menar året hans föräldrar dog? -Okej.
Vad är ursäkten för de kommande tre årens bedrövliga närvaro?
Extra aktiviteter, gymnastik och sånt.
Har du sett hur tanig han brukade vara?
Nej. Jag minns de fyra månaderna där han fejkade sin död.
Han fejkade faktiskt inte. Vi åkte till en ö utanför Kanada-
-för att leta efter ett botemedel för vampyrism...
-Är det här ett skämt för dig? -Nej.
Jeremy har haft det svårt här, men det är en del av anledningen-
-till varför vi vill att han ska gå.
Ledsen, men jag kan inte låta det hända.
-Kan vi prova det på mitt sätt nu? -Vi har redan övertalat honom.
Ledsen för att jag ville att min bror skulle ta examen.
Det kommer han. Han kommer bara inte att förtjäna det. Okej.
Småstadsatmosfären föder inte den kreativa andan som Jeremy har.
Och det är din åsikt att det är dags för honom att lämna Mystic Falls.
För Matts telefon, som är viktigare än min sista dag i stan.
-Jag är här. Var är Tyler? -Han gjorde slut med sin tjej.
Han får ett fripass. Jag vill ta den här chansen-
-innan Alaric ändrar sig.
Det här stället är stängt en timme till. Jag gör ett undantag.
Skål.
-Skål. -Till dig, broder.
Jag svär, om jag får ett samtal från fyllecellen i Santa Fe....
Tänker du låta din flickvän ge mig ett test för könssjukdomar igen?
Det gick väl bra?
Varför lever Enzo, och varför ringer han dig?
Inget du behöver oroa dig för.
Det är Jeremys avskedsfest.
-Vad du än vill, så kan det vänta. -Det kan det inte.
Oroa dig inte, jag skickar inte tillbaka dig till Duke.
-Jag förde Duke till dig. -Vad i helsike betyder...?
Din paus tyder på att du fick en stroke, eller att Sarah kom in.
Goda nyheter hur som helst. Få henne att känna sig välkommen.
Och prata inte om vårt avtal när det gäller festen.
Din tunga fungerar mycket bättre inuti din mun.
-Matt. -Hej. Vad gör du här?
Jag fick ett samtal från chefen.
Han behövde en fotograf, och han sa att du nämnde mig.
De bilderna jag tar är vanligen lite mörkare...
...men jag brukar inte få betalt, så tack.
Varsågod.
-Vill du visa mig runt? -Ja, ja.
Titta vem som tagit examen.
-Var han okej med det? -Visst.
Du hade i princip underkänt, missade 100 skoldagar-
-du kan knappt stava till "katt", men han gick med på det.
Vi påskyndade processen.
Jag ska hämta en drink.
-Är hon okej? -Det kommer hon bli.
Det kommer vi alla. Vi kommer hitta ett sätt att gå vidare utan dig.
Det gjorde vi precis. Titta under mössan-
-jag snodde en liten avskedspresent från Rics flickvän.
Lägg undan den, din idiot.
Om du berättar för din syster, så dödar jag dig. Igen.
Om du tänker på det, så är det bäst om Jeremy lämnar stan.
Allt runtomkring honom påminner honom om Bonnie.
Elena ville alltid skydda honom från vampyrdrama.
Visst, han ska gå på konstskola, där chansen för att få-
-ett välbetalt jobb är som lägst, men jag är glad för honom.
Tror du att du packat tillräckligt?
Hela poängen är att min mamma kan leva resten av hennes tid här-
-i en avslappnad och fridsam miljö, omgiven av saker hon älskar.
Som fotoalbum och brädspel.
"Shakespeares Antologi, volym 1 till 12"?
Alla böcker hon aldrig läst.
Kan du ta den?
Ja. Okej.
-Ledsen. -Ja, det är okej.
Har den.
Varför ringer min mamma dig?
Går du bakom min rygg för information?
Hej, Stefan. Vilken underbar röst du har.
-Varför ringer du honom? -Du smög ut utan att ens säga hej.
Jag är pensionerad sheriff, men även mor. Vad gör du?
Det skulle förstöra överraskningen om jag berättar.
Det stora sovrummet.
Säg om Stefan är där frivilligt eller mot sin vilja.
Ingetdera. Han är här för att du bad honom att titta till mig.
-Det är inte sant. -Jag hörde er prata på sjukhuset.
Du bad honom att titta till mig och få mig att le.
Och hjälpa mig fortsätta med mitt liv efter att du är borta.
Det är nog inte bara därför han är där.
Mamma, hör på, det är okej.
Behövde ett par extra händer ändå.
Jag ringer om tre timmar och berättar detaljerna.
Fuska inte tills dess. Jag älskar dig.
Inte för att gå rakt på sak-
-men jag tror inte att man behöver jobba om man är döende.
Säger det bara.
Hur mår du?
Som om jag inte kommer lämna jobbet med ouppklarade affärer.
Jag har alla dessa öppna fall.
Låt mig se om jag kan hjälpa dig avsluta ett par av dem.
Ja.
Det här var jag.
Jag.
Också jag.
Det här var Stefans.
Åh, vänta. Nej, jag.
Ja. Jag hade alltid en misstanke.
Det här då?
Elenas föräldrar. Jag visste inte att det fallet var öppet.
Jag tog hand om Elena och Jeremy då.
Och jag ville inte dra dem genom mer hjärtesorg.
Och när jag var redo att öppna såret igen, hade Elena gått vidare-
-och du och jag hade blivit vänner, och jag var orolig för...
Vad? Att jag var involverad?
Liz, nej.
Nej, jag lovar dig.
Miranda lämnade meddelandet två timmar innan de satte sig i bilen.
Två timmar innan de körde av den vägen utan anledning.
Liz, det är Miranda Gilbert.
Jag har något brådskande att prata om. Ring mig så fort du kan.
Det var som fan.
Ser ut som att du har en gammaldags deckare här.
Du vet väl att jag är en vampyr?
En storasyster med nästan perfekta sinnen-
-som kan smyga nära dig ljudlöst.
Det suger för dig.
-Ge hit. -Damon gav det till mig.
Tekniskt sett är det från Rics flickvän.
Damon är en idiot, och Alaric är borta, så jag kan bara skrika på dig.
Ja, Ric har åkt. Han var orolig för att någon skulle känna igen honom-
-när han förväntas vara död.
Just det. Det tänkte jag inte på.
-Våra liv är så konstiga. -Det är århundradets underdrift.
-Ge mig din tändare. -Verkligen?
Ja. Jag bestämde mig precis för att röka en joint med min lillebror-
-kan vara det mest normala vi gjort tillsammans på flera år.
Titta vad jag hittade i...
Om du ska ta en tur, föreslår jag att du hämtar din hjälm.
Detta är cykeln jag lärde mig att cykla på.
Jag visste inte att min mamma behöll den.
Den brukade ha stödhjul med lampor som blinkade varje gång man trampade.
En dag tog mamma av dem och sa att det var dags att bli stor.
Du kan tänka dig prinsess-utbrottet som följde.
-De hade lampor. Jag förstår dig. -Ja.
Så, vad är allt det här?
Lådan var lös, så jag tänkte laga den.
Du vet väl att du inte behöver göra det här?
Ni kan ha allvarliga problem. Blottade kablar, elektriska bränder.
Nej, jag menar att vara här med mig.
Om du hellre vill vara nån annanstans...
Det vill jag inte.
Det här hade varit roligare...
-...om jag hade... -Översta lådan.
Där ser man.
Därför är du en förskräcklig sheriff.
Nej, men för att en av mina bästa vänner-
-är förbrytaren i hälften av mina öppna fall.
-Först ska jag avsluta den här. -Gör som du vill.
Kan jag fråga dig något?
Om den kvällen?
Du såg Elena, och Stefan drog ut henne från bilen.
Ja, Stefan, alltid på gång.
Så ni råkade bara vara i stan samma kväll hennes föräldrar dog. Varför?
Tro det eller ej, Liz, men jag hade också en mamma en gång.
Hon dog runt den dagen. Och de åren jag hade känslor-
-körde jag förbi och lade blommor på hennes grav.
Du pratar aldrig om henne.
Inte mycket att säga. Hon dog.
Gammal sjukdom.
Lungsot.
Varför känns det som att du utelämnar något?
Vi kan väl använda dina undersökande instinkter för att lösa det här?
Kom hit, titta här.
Okej, så varför åkte familjen Gilberts på Wickery Bridge-
-när Old Miller Road helt klart hade gått 10 minuter fortare-
-och inga bromsspår på platsen-
-och varför var bagaget fullt med saker som om de skulle lämna stan?
Något hände den kvällen.
-Låt mig få din bil. -Inte en chans.
Jag flyttar till en ny stad, startar ett nytt liv. Jag behöver en bil.
Och det måste vara min?
Hitta en ny att gilla.
Hur många bilar tror du att vi har förstört?
Typ, fler än en vanlig familj?
-Mammas och pappas kombi. Det är en. -SUV på min födelsedag.
Katherine böjde min bil runt en lyktstolpe. Det är tre.
-De gav oss inte mycket pommes, va? -Jo. Du åt alla bara.
Herregud. Hon tar oss på bar gärning.
-Bara klicka på ignorera. -Det ska jag.
Det är officiellt.
Jag är världens värsta syster.
-Var inte dum. -Det är jag.
Mamma och pappa dog, och vad gjorde jag?
Jag lät dig bli Jennas problem, för jag kunde inte hantera det.
Jag frös dig ute.
Jag frös alla ute.
Jag har aldrig tyckt att det gjort dig till en dålig syster.
Om något, så var det trevligt att ha nån att gå igenom det med.
Jag kände mig mest ensam när du mådde bättre.
Det var inte ditt fel. Du läkte.
Det gjorde jag inte.
-Vad? Jag pratar med min bror. -Jag ville kolla något med dig.
Kan du ta dig till sheriffens kontor?
Inte säker på att det är en bra idé att vara runt sheriffen nu.
Jeremy och jag rökte din avskedspresent.
-Är du stenad? -Nej. Jag är lite påverkad.
Okej, du behöver ögondroppar, lite parfym och en halv pizza.
Detta är viktigt.
Okej, jag går över nu.
Göm bevisen. Vi ses där hemma.
Vad är det för konstig lukt?
Jag hör att du ska lämna stan.
Det är nog smart, med tanke på att du försökte döda mig.
Och jag är fortfarande här.
Vi kan dämpa belysningen eller ha med fler gäster eller menyrätter.
Nej, de här är fantastiska. Jag skickar dem till min chef.
-För långt. -Herregud.
Glömde att det fanns där.
Har någon sagt till dig att du är en duktig fotograf?
-Ja, men jag tog förstås in det. -Vem gjorde det?
Glöm det. Det angår inte mig.
Detta kommer bli en chock, men det är inte läge nu.
Detta kan vara en chock för dig, men jag bryr mig inte.
Det finns en tunnel längs med floden, vid Route 13.
Mörkt, privat. Jag vill att du tar dit vår fotograf-vän.
-Vad tänker du göra med henne? -Skaka hennes hand...
...utbyta artigheter, standard uppförande för en introduktion.
Kom hit om du vill träffa henne.
Det lät som om du sa till mig vad jag ska göra.
Är det här du hotar min mamma? För det är modigt.
Ja, du har rätt. Det var onödigt.
Vad har din mamma någonsin gjort för mig?
Förutom den natten.
-Jag lägger på nu. -Så jag använde något lokalt.
Det är mer nobelt. Eller hur, Jeremy?
Han försöker säga något. Det är lite förvrängt med allt blod.
Åh, han sa:
Vad i helsike har du gjort?
Inget för allvarligt. Än.
Vill du fundera på min förfrågan igen?
Så du tog hit en hel låda med de här.
Var kan jag lägga dem?
Det finns en källare under trapporna.
Är du okej?
Vilken bok min mamma än sträcker sig efter-
-så kan det vara det sista hon läser.
"Jane Eyre" är 600 sidor.
Tänk om hon inte avslutar den?
Tänk om hon inser att hon hatar den när hon läst hälften?
Tänk om hon slösar bort sina sista ögonblick på en hemsk bok?
Jag vill inte förstöra hennes sista läsupplevelse.
Caroline.
Låt mig hantera böckerna.
Nej, jag borde göra det.
Jag har säkert läst varenda en.
Jag tar gärna ansvaret.
Jag öppnar den här.
-Jag trodde den var till din mamma. -Det var den.
Ärligt talat, så minns jag inte varför vi tog den vägen hem.
Jag hade ingen om att det fanns bagage där bak.
Varför finns det inga bromsspår?
Varför skulle din pappa köra av-
-som om han försökte undvika något utan att bromsa?
Jag sms:ade med Bonnie när det hände.
Pinsamt, jag vet.
-Röstmeddelandet då? -Jag var inte hemma den kvällen.
Tror du verkligen att det är något med mina föräldrars olycka?
Jag vet inte.
Men med tanke på hur staden funkar, så hade det inte överraskat mig.
Jag är så ledsen. Jag vet att jag borde dragit upp det här tidigare-
-men de första veckorna efter dina föräldrar dog...
Nej. Du tog hand om Jeremy och mig. Det minns jag.
Stackars Jenna försökte och misslyckades.
Men du lät oss bo hos dig, du körde oss till skolan...
-...lagade middag till oss. -Vänta.
Lagar du mat?
Hon försökte verkligen.
Jag ska se om Jeremy vet något.
-Tack. -Ja.
-Är du okej? -Ja, jag är okej.
-Verkligen? -Jag mår bra.
Okej.
Visst, jag följer efter en kille jag knappt känner in i en skum tunnel.
Vill du hellre ta fler bilder av potatisskal?
-Jag trodde du gillade mörka saker. -Graffiti.
Så provokativt.
Detta är Mystic Falls. Det här är så mörkt det kan bli.
Angående de bilderna, min rumskamrat tog dem för sitt konstprojekt.
Jag har inte någon pojkvän, om det var det du undrade.
-Okej, vi är här. Var fan är du? -Jag är här. Kan du inte se mig?
Nej, det kan jag inte.
Ta ett par steg till vänster. Här är jag.
Matt!
De är sena. Tydligen valde min mamma-
-att tackla kalla fall värda en hel karriär idag.
De kommer ha mycket att ta igen.
Så jag insåg att det inte spelar någon roll.
Vad spelar ingen roll?
Det spelar ingen roll vilken bok din mamma läser i sin sista stund.
Det spelar ingen roll om den är bra eller förskräcklig.
Det spelar ingen roll, för livet handlar inte om de sista ögonblicken.
Det handlar om stunderna som leder upp till dem.
Jag vet.
Jag ville bara att det skulle vara perfekt, du vet?
-Jag ville bara... -Kontroll?
Om någon kan kontrollera döden-
-så är det du.
Jag vet att hon bad dig att hålla koll på mig.
-Caroline, det är inte... -Och jag är okej med det.
Jag är faktiskt glad-
-för jag vet inte om jag hade kunnat klara av det här ensam.
Jag är inte här för att din mamma bad mig att hålla koll på dig.
-Varför är du här då? -För att du är min vän.
För att jag vet hur det känns att förlora en mamma.
Och för att du sa att du hatade mig-
-så var det nog det värsta jag hört på väldigt länge.
Jag tror vi båda vet att jag aldrig har hatat dig.
En av oss borde nog säga något.
Gör det.
Inte det.
Okej. Jag ringde 112.
Du måste dra härifrån.
Vad för sorts människa kör över någon, och bara sticker iväg?
Är du okej? Vad hände?
Behöver du hjälp? Jag promenerade och hörde er två.
Vi väntar på ambulansen, men han verkar vara väldigt illa däran.
Hans andning. Hans...
-Han har nog en punkterad lunga. -Fixa det.
-Är du en ambulanssjukvårdare? -Inte direkt, raring.
-Herregud. Vi måste göra något. -Jag kan hjälpa, men... Vad heter du?
-Sarah. -Sarah. Du måste hålla dig lugn.
Det du ska få se är något du aldrig sett förr.
-Lova bara att du håller dig lugn. -Jag lovar, bara hjälp honom. Snälla.
Herregud.
Håller du dig lugn, raring?
Hur gjorde du...?
Vad i...?
Så där.
-Herregud, vad hände. -Enzo är en idiot.
Skojar du? Sätt dig. Jag ska nita honom.
Min storasyster behöver inte nita mobbare, tack. Vad ville sheriffen?
Hon ville prata om kvällen då mamma och pappa dog.
Hon tror att något annat hände. Som att det kanske inte var en olycka.
Vad var det då?
En vampyrattack? En varulv på vägen? Vad kan vi annars gå genom?
Mamma ringde henne ett par timmar innan kraschen.
Hon lämnade ett brådskande meddelande.
Men fundera, minns du något utöver det vanliga den kvällen?
Vad?
Jag brukade röka gräs i mitt rum. Mamma kom på mig den kvällen.
Hon sa att hon skulle låta mig bli arresterad.
Så hon ringde sheriffen.
Hon låtsades mena allvar, men jag kunde höra Jenna fnittra utanför.
Det var sista gången vi pratades vid.
Vi bråkade genom en dörr.
Det låter vettigt.
Ja.
Jag säger till henne.
Så meddelandet var ett skämt.
Miranda ville att du skulle gripa Jeremy för att han rökte gräs.
Allt annat, då?
Jag menar, rutten, bromsspåren. Bagaget, då?
Det var en storm dagen innan.
Jeremys pappa planerade en hemlig resa till deras hus vid sjön...
-...och stormen sköljde ut dem. -Stormen.
Stormen som fällde en kraftledning över Old Miller Road-
-vilket förklarar varför de åkte på Wickery Bridge.
Som hade ett dräneringsproblem innan den renoverades.
Vilket betyder att vägen antagligen fortfarande var hal.
Hala vägar, inga bromsspår.
Stormen.
Det var anledningen.
Mysteriet är löst.
Kan du ringa till Caroline och säga att hon kan överraska mig i morgon?
Jag känner inte för det i kväll.
Absolut.
Jag hämtar bilen.
MYSTIC FALLS SHERIFFEN
Tack för att du berättade det.
Ring mig om det finns fler uppdateringar, okej? Hej då.
Vad hände? Är sheriffen okej?
Det skulle du inte höra.
Damon sa att hon blir värre.
Jag kan inte åka nu. Inte en chans.
Inte när sheriffen är sjuk, och Enzo fått spel.
Det är inte rätt tid.
Det säger du inte. Rätt tid var för ett par år sedan.
Enzo kunde dödat dig i dag. Häromdan kastade Liv dig tvärs över rummet.
Låt oss inte glömma när du faktiskt dog.
Hon har rätt.
-Dags att dra härifrån. -Du förtjänar ett normalt liv, Jer.
Ett liv som ett barn vars enda bagage är att han förlorat sina föräldrar.
Kom igen. Nu kör vi dig till flygplatsen.
Du kan väl låta mig köra honom? Du borde vara med Liz.
Jag ringer när jag kommer till flygplatsen och när jag landar.
Förvänta dig ett paket i SUV-storlek från mig om ett par dagar.
-Vänta. Ger du mig din bil? -Krascha den inte, okej?
Okej. In med dig.
Snygg pyjamas-situation. Du är het.
Jag har inte nog med energi för att säga hur mycket det stör mig.
Du ville väl ha mer i dag?
Angående olyckan.
Det hade varit lättare om det funnits en övernaturlig orsak till deras död.
Det hade varit en anledning.
Nu är det bara en olycka.
-Bara en dum olycka. -Nej.
Du ville ge någon skulden.
Jag gjorde allt rätt, Damon.
Jag levde ett bra liv.
Jag tog hand om in familj.
-Jag bara... -Jag vet.
Ibland händer hemska saker med fantastiska människor.
Jag måste erkänna att det finns en viss frid i att veta-
-att jag är en av de få människorna i Mystic Falls som dör en vanlig död.
Jag är otroligt vanlig.
Och jag är okej med det.
Caroline är allt utom det.
Hon skulle bli extraordinär-
-och hon måste veta hur stolt jag är över henne.
Ja. Det kommer hon.
Berätta det själv.
Kom igen.
Lägg dig ner på sängen.
Tack.
För vad?
För idag.
För att du är här.
Ja, jag fick ingen chans att vara med min mamma innan hon dog.
Jag gick med på att skriva lovtalet, och när hon väl dog-
-så gick jag inte ens på begravningen.
Vill du ha en andra chans?
Skriv mitt.
Men gör mig en tjänst, inget snuskigt.
Jag lovar inget.
Jag tar den drinken nu.
Jaså?
Jag kommer strax tillbaka.
Vill du ha is?
Liz?
Var är hon? Elizabeth Forbes. Vilket rum är hon i?
-Caroline. -Damon, vad hände?
Hon somnade. Jag kunde inte väcka henne. De sa att hon hamnade i koma.
-De kan göra henne bekväm. -Hon är inte bekväm. Hon är döende.
Jag fick inte ta avsked.
Jag fick inte ta avsked med min mamma.
Tyler, hej, det är Stefan.
Kom tillbaka till Mystic Falls. Carolines mamma mår inte så bra.
Jag ringer dig med uppdateringar.
Vad sa läkaren?
Hon är stabil, men, du vet...
Hur mycket längre?
Inte länge. Sjukhuset säger att hon inte vill bli återupplivad, så...
Jag ska ta lite frisk luft.
Jag borde varit med henne.
Du visste inte.
Men jag visste att hon var sjuk.
Och jag visste att det var illa.
-Caroline... -Jag är hennes dotter, Stefan.
Okej? Jag skulle ge henne frid-
-och övertyga henne om att jag skulle klara mig-
-och tacka henne för att hon är en fantastisk mamma.
Herregud, jag minns inte ens det sista jag sa till henne.
Jag skulle vara med henne under hennes sista ögonblick.
Det kan du fortfarande.
Ja.
Flygplatsen ser full ut.
Ja. Lång säkerhetskö också.
Jag vill inte att du missar ditt flyg.
Jag vet att du har en rundtur i morgon.
Det här behövs väl inte sägas, men håll tyst om det här-
-tills du går av bussen. Lägg den ovanför ditt säte.
Det är hit du ska.
Bussen tar dig till en stad cirka fem mil norr om Santa Fe.
Jag kan inte bekräfta om dessa var djurattacker eller något annat.
-Men det är värt att undersöka. -Jag jobbar på det.
Du får nog skapa lite konst för att sälja storyn.
Om Elena får reda på att detta är en stor lögn, så dödar hon oss båda.
Ja. Elena klarar sig så länge hon tror att jag är säker.
Och glad.
Du vet, en ansvarsfull beskyddare skulle försöka hindra dig.
-Men? -Du är faktiskt vuxen nu.
Och du har hittat ditt syfte, så du kan lika gärna börja med det.
Att vara en vampyrjägare tillåter inte ett socialt liv.
Ett socialt liv är inte lika roligt som att nita vampyrer.
Gör bara inget dumt, okej?
Jag skickar dig ledtrådar som du kan undersöka.
Vi har pratat om det här. Ingen behöver oroa sig för mig, okej?
Och det är inte så att jag inte kommer ha e-post eller något.
Bara håll tyst. Låt mig krama dig.
Jag är stolt över dig, Jeremy.
Ja, gör mig en tjänst.
-Om Bonnie nånsin kommer tillbaka... -Så är du den första jag ringer.
Försök att rensa ditt sinne.
Okej.
Tänk på ditt favoritminne av din mamma.
Jag vet inte. Det finns för många.
Det är okej.
Bara slappna av.
Blunda, öppna ditt sinne.
Vi ska leva i hennes minnen.
Kan vi göra det?
Ta bara hennes hand.
Mamma, jag vill sluta.
Om du slutar, så lär du dig aldrig.
Jag vill inte lära mig.
Jo, det vill du.
Jag klarar det inte.
Trampa bara.
Jag kommer ramla.
Jag håller dig, raring. Du kan inte ramla.
Jag är rädd. Jag vill ha mina stödhjul.
Det fungerar.
Fortsätt trampa. Du klarar det.
-Släpp inte, mamma. -Det ska jag inte.
Inte förrän du är redo.
Släpp inte. Jag är inte redo.
Jo, det är du.
Mamma.
Hon är borta.