Viděli jste...
Vím, čím si procházíš. Jdi na tu školu.
Najdi život, který chceš, a neohlížej se.
Seznam se s pravou Sarah Salvatorovou.
Stefan mě chtěl zabít a dny jsem trpěl.
Tehdy jsem začal plánovat pomstu. Donutím ji dělat to,
o čem se jí nesnilo, než začne prosit, ať ji proměním v upíra.
-Pamatuješ, jak jsme si s Liz blízcí. -Něco mi musíš slíbit.
Až budu pryč, tak tě Caroline bude potřebovat, abys jí pomohl žít dál.
Slib mi, že to uděláš, Stefane.
Slibuju.
Tony, už pojedu domů.
Mohl bys mi udělat laskavost a zajít k Lockwoodům?
Zase volala Carol, viděla dalšího opilého stalkera.
Jo a nějaká děcka plánují u silnice číslo 13 hranici.
Zatím si nikdo nestěžoval, ale to přijde. Uvidíme se.
Forbesová.
Hned tam budu.
-Ahoj, co se stalo? -Nehoda u mostu Wickery.
Řidič ztratil kontrolu a sjel do řeky.
-Nějaké oběti? -Dvě.
-Máme přeživší? -Jednu. Byla na břehu.
Musela se vyplížit z auta a omdlít.
Elena Gilbertová.
Kde je její bratr? Kdo jsou ty oběti?
Miranda a Grayson, její rodiče.
UPÍŘÍ DENÍKY VI. 14. díl: Zůstaň
Řediteli Webere, vím, že je maturita až za pár měsíců,
ale Jeremyho přijali na skvělou uměleckou školu.
Jeremy Gilbert, to si nemyslím, ne s jeho výsledky.
-Co je s nimi? -Máte pár hodin?
Dobře. Začneme s jeho drogovou závislostí v prváku.
Myslíte v ročníku, kdy ztratil rodiče?
Dobře, jakou má výmluvu pro další tři roky příšerné docházky?
Mimoškolní aktivity, zdraví a posilování, takové věci.
Neviděl jste, jaké to dřív bylo vyžle?
Ne, ale vzpomínám si, jak čtyři měsíce fingoval svou smrt.
Tak to je vtipné, protože ji nefingoval.
Jeli jsme na jeden ostrov u Kanady
a hledali jsme lék na upírství a Jeremy...
-Je to pro vás směšné? -Ne.
Jeremy to tu neměl snadné, já vím, ale to je součást důvodu,
-proč chceme, aby odtud odjel. -Jo.
Omlouvám se, ale to nemohu dovolit.
Můžeme to už zkusit po mém?
Už tak ho vzali díky ovládnutí.
Promiň, že chci, aby měl brácha titul.
Bude ho mít. Jen si ho nezaslouží. Dobře.
Tohle maloměstské prostředí moc nepodporuje
uměleckého ducha, kterého má Jeremy,
a myslíte si, že je načase,
aby Mystic Falls opustil.
Na Mattův mobil, který je důležitější než můj poslední den tady.
-Jsem tu, ne? Kde je Tyler? -Rozešel se s holkou.
Prominu mu to. Toho panáka do sebe chci naklopit dřív,
než si to Alaric rozmyslí a zakáže mi to.
Ještě hodinu tu bude zavřeno. Dělám výjimku.
Na zdraví.
-Na zdraví. -Na tebe, bratře.
Přísahám, Jeremy, že pokud mi zavolají ze záchytky v Santa Fe...
Svou přítelkyni zase donutíš udělat mi test na pohlavní choroby?
Už jsi zdravý, že jo?
Proč Enzo pořád žije a proč ti volá?
Tím si nemusíš lámat hlavu.
Ahoj, Jeremy má párty na rozloučenou.
-Ať chceš cokoliv, tak to den počká. -Vlastně nepočká.
Neboj se, Na Duke tě zpět nepošlu.
-Duke přijel k tobě. -Co to sakra zname...
Z tvé náhlé pauzy usuzuji,
že jsi měl buď menší infarkt, nebo vešla Sarah.
Jsou to dobré zprávy. Ať se tu cítí jako doma.
A ne že na té tvé párty vykecáš něco o té naší dohodě.
Tvůj jazyk funguje mnohem lépe v tvé puse.
-Matte. -Ahoj. Co tu děláš?
Volal mi místní manažer.
Potřeboval fotky na webovky a říkal, že ses prý zmínil o mně.
Obyčejně fotím trochu tmavší objekty,
ale taky za to nic nemám, takže díky.
Nemáš za co.
-Nechceš mi to tu ukázat? -Jo, jo.
Podívejte, kdo odmaturoval.
-Souhlasil s tím? -Jistě.
V podstatě propadáš, máš 100 zameškaných dnů
a sotva vyhláskuješ slovo kočka, ale nevadilo mu, že odmaturuješ dřív.
Trochu jsme tomu pomohli.
Jdu se napít.
-Je v pohodě? -Bude.
Jako všichni. Všichni nějak přijdeme na to, jak existovat i bez tebe.
Hej, už se stalo.
Podívej se pod čepku.
Ze skrýše Rickovy holky jsem šlohl malý dárek na rozloučenou.
Schovej to, ty idiote.
Jestli to řekneš svojí ségře, tak tě zabiju. Znova.
Když se nad tím zamyslíš, odjet je pro Jeremyho nejlepší.
Všechno kolem něj mu nejspíš připomíná Bonnie
a Elena ho vždycky chtěla chránit před upířími problémy.
Sice jde na uměleckou školu, na které je podíl
dobře placené práce jeden z nejnižších v zemi,
ale mám za něj radost.
Myslíš, že jsi toho sbalila dost?
Smyslem je, aby moje máma mohla dožít zbytek života v klidném
a příjemném prostředí, obklopená věcmi, které má ráda,
jako jsou fotoalba a deskové hry.
Shakespearova antologie, svazky 1 až 12.
Všechny knihy, ke kterým se ještě nedostala.
Hele, nevadilo by ti... Mohla bys to vzít?
-Jo. Promiň. -Jo. Fajn.
-Promiň. -To je v pohodě.
Mám to.
Proč ti volá moje máma?
Sbíráš informace za mými zády?
Zdravím, Stefane. Máš ale milý hlas.
Proč mu voláš?
Z domu ses ráno vyplížila bez pozdravu.
Možná jsem už šerifka ve výslužbě, ale pořád jsem matka. Co chystáš?
Kdybych ti to řekla, pokazila bych to překvapení.
Do hlavní ložnice.
Aspoň mi řekni, jestli je tam Stefan dobrovolně, nebo ne.
Ani jedno. Je tu proto, že jsi ho požádala, aby na mě dával pozor.
Zlato, to není pravda.
Mami, zaslechla jsem vás v nemocnici.
Požádala jsi ho, aby na mě dal pozor a rozesmával mě
a pomohl mi žít dál, až budeš pryč.
To určitě není jediný důvod, proč tam je.
Mami, to je v pohodě. Stejně jsem potřebovala pomoc.
Za tři hodiny zavolám a řeknu ti detaily.
Do té doby žádné podvádění. Mám tě ráda.
Nechci být hrubý,
ale myslím, že umírající do práce chodit nemusí.
Jenom říkám...
Jak se cítíš?
Jako že neodejdu z práce, když mám něco nedokončeného.
Mám tady tyhle otevřené případy.
Podívám se na ně, jestli ti budu moct pomoct některé z nich zavřít.
Jo.
Tohle jsem byl já.
Já.
Taky já.
Tohle byl Stefan.
Počkej. Ne. Já.
Jo. Vždycky jsem měla takové podezření.
Co tenhle?
Eleniny rodiče. Nevěděl jsem, že je to otevřené vyšetřování.
Tehdy jsem se starala o Elenu a Jeremyho
a nechtěla jsem jim působit další bolest.
Když jsem byla připravená to otevřít,
Elena už to hodila za hlavu
a my dva jsme se spřátelili. Bála jsem se, že...
Co? Že jsem v tom měl prsty?
Liz, ne.
Ne, přísahám.
Miranda mi nechala vzkaz, dvě hodiny před tím, než nasedli do toho auta,
dvě hodiny před tím, než bezdůvodně sjeli z cesty.
Liz, tady Miranda Gilbertová.
Musím s tebou naléhavě mluvit.
Prosím zavolej mi, až tohle uslyšíš.
To mě podrž.
Zdá se, že tu máš staré dobré
šerifské vyšetřování vraždy.
Víš přece, že jsem upír, ne?
Velká sestra s téměř dokonalými smysly,
která se k tobě umí přiblížit a neudělat jediný zvuk.
To máš fakt blbý.
-Naval to. -Dal mi to Damon.
Technicky je to ze skrýše Rickovy holky.
Damon je idiot a Alaric příhodně zmizel,
takže můžu seřvat jen tebe.
Jo. Rick odjel. Bál se, že ho někdo pozná,
když má být mrtvý.
Jasně. To mě nenapadlo.
Náš život je tak divný.
To je fakt hodně mírně řečeno.
-Dej mi svůj zapalovač. -To jako fakt?
Rozhodla jsem se, že dát si jointa s mým bráškou
je asi ta nejnormálnější věc, kterou jsme spolu za roky podnikli.
Podívej, co jsem našla v...
Jestli se chceš projet, měla by sis vzít helmu.
Na tomhle kole jsem se učila jezdit.
Nevěděla jsem, že si ho máma nechala.
Mívalo zadní kolečka se světýlky,
které blikaly, když jsi šlapal.
Jednou máma ty kolečka sundala, že prý je čas, abych byla velká.
Umíš si představit ten princeznovský záchvat vzteku.
Byla tam ta světla. Nedivím se ti.
Jo.
A co teď děláš?
Bylo to povolené, tak jsem si říkal, že to přitáhnu.
Víš, že to dělat nemusíš, že jo?
Mohlo by to způsobit vážné problémy.
Odhalené dráty, mohlo by to tu chytnout.
Ne, nemusíš tu být se mnou. Pokud bys chtěl být raději jinde...
Nechtěl.
Bylo by to o dost zábavnější, kdybych si mohl...
Horní pravý šuplík.
No to se na to podívejme.
-Proto jsi tak hrozná šerifka. -Ne,
protože je jeden z mých nejlepších přátel pachatelem v půlce případů.
-Ne, dokud to nedokončím. -Jen si posluž.
Můžu se tě zeptat
na něco z té noci?
Viděl jsi Elenu a Stefan ji vytáhl z auta.
Jo, Stefan je vždycky lepší.
Takže jste byli oba dva náhodou ve městě, když její rodiče zemřeli.
-Proč? -Věř tomu nebo ne, Liz,
ale i já jsem měl kdysi mámu.
Zemřela zhruba na stejný den, a pokud jsem měl funkční emoce,
tak jsem se tu stavil a u hrobu jí nechal květiny.
Nikdy o ní nemluvíš.
Není moc co říct. Zemřela.
Na tehdy běžnou nemoc.
Na souchotě.
Proč mám pocit, že mi něco neříkáš?
Co kdybychom tvé vyšetřovací instinkty použili k vyřešení případu?
Pojď sem. Koukni na to.
Dobře, takže... Proč jeli Gilbertovi přes most Wickery,
když je stará cesta o deset minut kratší?
A proč nejsou na místě stopy po brzdění?
A proč byl kufr plný zavazadel, jako kdyby odjížděli z města?
Tu noc se něco stalo.
-Dej mi své auto. -Ani nápad.
No tak. Stěhuju se do nového města, začínám nový život, potřebuju ho.
A zrovna moje?
Tak si ovládnutím získej nové.
Bože, kolik aut jsme podle tebe zničili?
Asi víc než průměrná rodina.
Kombíka mámy a táty. To bylo první.
To SUV na mé narozeniny.
Katherine mým autem nabourala do pouliční lampy. To je třetí.
Těch hranolků nám moc nedali, co?
Ale dali, jen jsi je všechny snědla.
Panebože, jsme v průšvihu.
-Prostě to típni. -To taky udělám.
Je to oficiální. Jsem nejhorší sestra na světě.
-Nebuď hloupá. -Je to pravda.
Naši umřeli a já jsem udělala co?
Nechala jsem tě na krku Jenně, protože jsem to nemohla řešit.
Odřízla jsem tě.
Odřízla jsem všechny.
Ale nikdy mě nenapadlo, že bys byla špatná sestra.
Když nic, tak bylo milé mít někoho, kdo si tím prochází se mnou.
Když ses začala vzpamatovávat, tak jsem se cítil nejvíc osamocený.
To nebyla tvá chyba. Vzpamatovávala ses.
Já ne.
Co, Damone? Utužuju vztah s mým bratrem.
Něco ti chci ukázat.
Nemohla by ses zastavit u šerifky v práci?
Být v blízkosti šerifky asi teď nebude nejlepší nápad.
Jeremy a já jsme si zapálili ten tvůj dárek na rozloučenou.
-Jsi zhulená? -Ne. Jsem jen trochu nabuzená.
Dobře. Nakapej si do očí, navoň se a dej si půlku pizzy.
Tohle je důležité.
Dobře, tak já hned přijdu.
Schovej důkazy. Uvidíme se doma.
Co je to za zvláštní smrad?
Prý odjíždíš z města.
To bude asi chytré, když ses mě pokusil zabít
a já překvapivě pořád žiju.
Můžeme trochu ubrat světlo,
nebo můžeme nafotit víc zákazníků a jídel z menu.
Ne, tyhle jsou skvělé. Pošlu je mému manažerovi.
-Moc daleko. -Panebože.
Úplně jsme zapomněla, že to tam je.
Už ti někdo řekl, že jsi dobrá fotografka?
Jo, ale je zřejmý, že jsem tuhle fotku nefotila.
A kdo? To nevadí. Nic mi do toho není.
Enzo.
Asi to pro tebe bude šokující, ale teď není vhodná doba.
Asi to pro tebe bude šokující, ale je mi to jedno.
U řeky u silnice 13 je tunel.
Je tam tma a soukromí. Chci, abys tam přivedl kamarádku fotografku.
-Jo? Co jí uděláš? -Vezmu ji za ruku,
vyměníme si několik zdvořilostí, standardní úvodní chování.
Pokud ji chceš vidět, přijď.
To znělo, jako bys mi rozkazoval.
Začneš mi zase vyhrožovat mou mámou? To bylo odvážné.
Jo, máš pravdu. To bylo nevhodné.
Co mi koneckonců tvá máma kdy udělala?
Kromě té jedné noci.
-Zavěšuju. -Tak jsem si vybral někoho místního.
Je to ušlechtilejší, nemám pravdu, Jeremy?
Snažíš se něco říct? Je to trochu zkomolené díky vší té krvi.
Jo. Něco zamumlal.
Co jsi sakra udělal?
Zatím nic vážného.
Nechtěl bys tedy mou žádost zvážit?
Hele, přivezla jsi celou bednu flašek.
Nějaký nápad, kam bych je měl uložit?
Pod schody je sklípek.
Jsi v pořádku?
Uvědomuješ si, že kniha, kterou si vybere,
by mohla být její poslední?
Jana Eyerová má 600 stran.
Co když ji nedočte nebo hůř,
co když se dostane do poloviny a uvědomí si, že ji vůbec nebaví?
Co když svůj poslední vzácný čas vyplýtvá na nějaké příšerné knize?
Nechci být zodpovědná za zničení posledního literárního zážitku.
-Caroline. -Jo?
Starost o knihy nech na mně.
Ne, ne, měla bych to udělat já.
Pravděpodobně jsem přečetl úplně všechny.
Tu zodpovědnost na sebe rád vezmu.
Otevřu ji.
-Myslel jsem, že byla pro tvou mámu. -Byla.
Upřímně si nepamatuju, proč jsme domů jeli tudy,
a netušila jsem, že jsme měli v kufru zavazadla.
A ty chybějící smykové čáry?
Měl tvůj táta snahu sjet z cesty,
jako kdyby se snažil něčemu vyhnout?
V té době jsem si psala s Bonnie.
Trapné, já vím.
-A co ta zpráva? -Tehdy večer jsem nebyla doma.
Vážně si myslíte, že za nehodou mých rodičů něco je?
Nevím.
Ale vzhledem k tomu, jak to tu chodí, by mě to nepřekvapilo.
Moc mě to mrzí, Eleno. Vím, že jsem to měla zmínit dřív,
ale pár týdnů po smrti tvých rodičů...
Ne, postarala jste se o Jeremyho a o mě. Vzpomínám si na to.
Chudák Jenna se snažila a selhávala,
ale vy jste nás nechala bydlet u vás. Brala jste nás do školy,
-vařila jste. -Počkat.
Ty vaříš?
Opravdu jste se snažila.
Zeptám se, jestli Jeremy něco ví.
-Díky. -Jo.
Hej.
-Jsi v pořádku? -Jo, jo. Jsem v pohodě.
-Jo? -Nic mi není.
Dobře.
Jistě, kluka, kterého sotva znám, budu sledovat do tmavého tunelu.
Hele, fotila bys radši fotky bramborových slupek?
Myslel jsem, že máš temné prostory ráda.
Graffiti.
Jak provokativní.
Tohle je Mystic Falls. Temnější už to nebude.
Ty fotky vyfotila spolubydlící pro svou závěrečnou práci.
Přítele nemám, pokud jsi o tom přemýšlel.
Dobře, jsme tady. Kde sakra jsi?
Jsem tady. Copak mě nevidíš?
Ne, nevidím.
Pár kroků doleva. Tady jsem.
Matte!
Mají trochu zpoždění. Máma se zřejmě rozhodla,
že dnes vyřeší všechny své odložené případy.
Budou mít co dohánět.
Uvědomil jsem si, že na tom nezáleží.
Na čem nezáleží?
Na tom, jakou knihu si tvá mám ve svých posledních chvilkách přečte.
Nezáleží na tom, jestli je dobrá nebo špatná.
Nezáleží na tom, protože v životě nezáleží na těch posledních chvílích.
Záleží na okamžicích, které k nim vedou.
Já vím.
Jen jsem chtěla, aby to bylo dokonalé, víš?
-Chtěla jsem... -Kontrolu?
Podívej, pokud může někdo kontrolovat smrt,
tak jsi to ty.
Vím, že tě požádala, abys na mě dohlídnul.
-Caroline, to jsem... -Nevadí mi to, vážně.
Vlastně jsem ráda,
protože nevím, jestli bych si tím zvládla projít sama.
Nejsem tu proto, že mě o to tvá máma požádala.
-Tak proč tu jsi? -Protože jsi moje kamarádka,
protože vím, jaké to je, když přijdeš o matku,
a protože když jsi mi řekla, že mě nenávidíš,
tak to bylo to nejhorší, co jsem za dlouhou dobu slyšel.
Myslím, že oba víme, že to nikdy nebyla pravda.
Jeden z nás by asi měl něco říct.
Jen do toho.
Tohle ne.
-Zavolala jsem záchranku. -Musíš odtud zmizet.
Jaký člověk někoho jen tak srazí, a pak takhle jako by nic odjede?
Je vám něco? Co se stalo?
Chcete pomoc? Šel jsem kolem a uslyšel vás.
Čekáme na blbou sanitku, ale je na tom špatně, opravdu špatně.
Dýchání je...
-Myslím, že má propíchnutou plíci. -Sprav to.
-Jste zdravotník? -Ne tak docela, zlato.
Panebože, musíme něco udělat.
Můžu pomoct, ale... Jak se jmenuješ?
-Sarah. -Sarah? Dobře. Zůstaň v klidu.
Uvidíš totiž něco, co jsi ještě nikdy neviděla.
-Jen mi slib, že budeš klidná. -Slibuju. Hlavně mu prosím pomozte.
Panebože.
Jsi pořád v klidu, drahá?
Jak jste to...
Co se to...
Tady jsi.
-Proboha, co se stalo? -Ten hajzl Enzo.
Děláš si srandu? Sedni si. Já ho nakopu.
Nepotřebuju, aby moje ségra mlátila ty, co mlátí mě, díky.
Co chtěla šerifka?
Chtěla se mnou mluvit o té noci, kdy umřeli máma s tátou.
Myslí, že se stalo ještě něco jiného,
že to možná nebyla nehoda.
A co? Útok upíra?
Vlkodlak na cestě? Co by se asi tak mohlo stát?
Máma jí volala pár hodin předtím, než havarovali.
Nechala jí naléhavý vzkaz, aby jí zavolala zpátky.
Přemýšlej. Pamatuješ si té noci na něco neobvyklého?
Co?
V pokoji jsem hulil trávu.
Máma mě ten večer načapala. Říkala, že mě nechá zatknout.
Tak zavolala šerifce.
Dělala, jak je to celé vážná věc, ale slyšel jsem venku smích Jenny.
To bylo naposledy, co jsme spolu mluvili.
Hádali jsme se přes dveře.
To dává smysl.
Jo.
Vyřídím jí to.
Ten vzkaz byl vtip.
Miranda chtěla, abys Jeremyho zavřela za hulení trávy.
A co všechno ostatní,
co ta cesta, stopy od kol? Co všechna ta zavazadla?
Den předtím byla bouřka.
Jeremyho táta plánoval tajný výlet k jezeru
a ten déšť je překvapil.
-Ta bouřka. -Jo.
Strhla elektrické vedení kolem staré Millerovy cesty,
čímž se vysvětluje, že jeli po mostě Wickery,
který měl kvůli renovaci problémy s odtokem vody,
takže byla vozovka nejspíš pořád kluzká.
Kluzká vozovka, žádné stopy po brzdění.
Bouřka.
To byl ten důvod.
Záhada vyřešena.
Mohl bys zavolat Caroline a říct jí,
aby mě překvapila až zítra? Dneska se na to moc necítím.
Rozhodně.
Zajdu pro auto.
ODDĚLENÍ ŠERIFA MYSTIC FALLS
Jo. Díky, že jsi mi dal vědět.
Zavolej mi, kdyby se něco změnilo, jo?
Co se stalo? Je šerifka v pořádku?
Tohle jsi neměl slyšet.
Damon říkal, že se její stav zhoršuje.
Nemůžu teď odjet, ne.
když je šerifka nemocná a Enzo zase řádí.
Není na to správná doba.
Neříkej, protože správná doba byla tak před pár lety.
Enzo tě mohl dneska zabít
a předtím tě Liv hodila přes celý pokoj
a nezapomínej na to, jak jsi opravdu umřel.
Má pravdu.
-Je čas odsud vypadnout. -Zasloužíš si normální život, Jere.
Zasloužíš si život kluka, kterého pronásleduje jen smrt jeho rodičů.
No tak. Hodím tě na letiště.
Co kdybys to nechala na mně? Měla bys jít za Liz.
Zavolám ti, až dorazím na letiště a až přistanu.
A za pak za pár dní ode mě očekávej balíček velikosti SUV.
-Počkej, dáš mi svoje auto? -Jen ho nenabourej, jo?
Dobře. Lehni si.
Hezký pýžo. Vypadáš sexy.
Nemám ani sílu, abych ti řekla, jak moc mě to znepokojuje.
Chtěla jsi dnes víc, že jo?
Ohledně té nehody?
Kdyby měla jejich smrt nadpřirozenou příčinu, bylo by to snazší,
mělo by to důvod.
Ale byla to jenom nehoda.
-Byla to pitomá nehoda. -Ne.
Chtěla jsi mít koho vinit.
Všechno jsem udělala správně, Damone.
Prožila jsem dobrý život.
Postarala jsem se o svou rodinu.
-Jenom... -Já vím.
Občas se naprosto příšerné věci stávají naprosto úžasným lidem.
Musím se přiznat, že jsem tak trochu klidná,
když vím, že jako jedna z mála v Mystic Falls umřu obyčejnou smrtí.
Jsem výjimečně obyčejná.
A vůbec mi to nevadí.
Caroline je přesný opak.
Bylo jí předurčeno být neobyčejná
a musí vědět, jak moc jsem na ni pyšná.
Jo. Dozví se to.
Řekneš jí to sama.
Tak pojď.
Lehni si.
Děkuju.
Za co?
Za dnešek,
za to že jsi byl tady.
Neměl jsem šanci být s mou mámou, než umřela.
Nabídl jsem se, že napíšu řeč, a když pak opravdu umřela,
nešel jsem ani na pohřeb.
Chceš druhou šanci?
Napiš řeč pro mě.
Ale udělej mi laskavost. Nic oplzlého.
To ti neslibuju.
Teď bych si dala tu skleničku.
Jo?
Hned budu zpátky.
Chceš to s ledem, nebo bez?
Liz?
Kde je? Elizabeth Forbesová, ve kterém je pokoji?
-Caroline. -Damone, co se stalo?
Usnula. Nemohl jsem ji probrat. Říkali, že upadla do kómatu.
-Prý jí zajistí pohodlí. -Žádné pohodlí nemá, vždyť umírá.
Ani jsem se nerozloučila.
Nerozloučila jsem se se svou mámou.
Tylere, ahoj, tady Stefan.
Měl by ses vrátit do Mystic Falls.
Carolinina máma na tom není moc dobře.
Zavolám ti, až bude něco nového.
Co říkají doktoři?
Je stabilní, ale víš jak.
Jak dlouho ještě?
Dlouho už ne. Prý nechce resuscitaci, takže...
Půjdu na vzduch.
Měla jsem být s ní.
Nevěděla jsi to.
Ale věděla jsem, že je nemocná
a že je to zlé.
-Caroline... -Jsem její dcera, Stefane.
Jasný? Měla jsem ji uklidnit.
Přesvědčit ji, že budu v pořádku,
a poděkovat jí za to, že mi byla úžasnou mámou.
Bože, ani si nepamatuju, co jsem jí řekla úplně naposledy.
V její poslední chvíli jsem měla být s ní.
To pořád můžeš.
No jo.
Letiště vypadá narvaně.
Jo a taky ty šíleně dlouhé fronty u kontrol.
Nechci, abys zmeškal svůj let.
Vím, že máš zítra ve škole úvodní kurz.
Říkat ti to asi nemusím, ale tohle nikdy neotvírej,
dokud nevystoupíš z autobusu. Dej si to nad sedadlo.
Jedeš sem.
Autobus tě zaveze do města asi 45 kilometrů severně od Santa Fe.
Nemůžu potvrdit, jestli jsou to útoky zvířat, nebo něčeho jiného,
-ale stojí to za prověření. -Jdu na to.
A nejspíš budeš muset něco namalovat, aby tu historku spolkli,
protože jestli Elena zjistí, že je to lež, nezabije jenom tebe,
ale zabije i mě.
Jo. Elena bude v pohodě,
-dokud podle ní budu v bezpečí. -A šťastný.
Zodpovědný opatrovník... by se tě pokusil zastavit.
-Ale? -Ale věř, nebo ne,
teď už jsi dospělý.
A našel sis svůj smysl života. Tak by sis za ním měl jít.
Navíc být lovcem upírů nevede ke spokojenému životu.
Jo. Ukázalo se, že společenský život není sranda jako nakopávání upírů.
Jenom neudělej nějakou blbost, jo?
Pošlu ti stopy, můžeš se jich chytit.
Tohle už jsme probírali. Nikdo se o mě nemusí bát, jo?
Dobře. Ne že bych ti nepsal e-maily.
Sklapni. Ještě tě obejmu.
Jsem na tebe pyšný, Jeremy.
Udělej mi laskavost.
-Kdyby se Bonnie někdy vrátila... -Budeš první, komu zavolám.
Zkus si vyčistit hlavu.
Dobře.
Vybav si nějakou šťastnou vzpomínku na tvou mámu.
Já nevím. Je jich tolik.
To je v pořádku. To nic.
Jenom se uvolni.
Zavři oči. Otevři svou mysl.
Budeme žít v jejích vzpomínkách.
To dokážeme?
Vezmi ji za ruku.
Mami, chci toho nechat.
Když toho necháš, tak se to nikdy nenaučíš, zlato.
Já se to nechci učit.
Ale chceš.
Já to nezvládnu.
Jenom šlapej.
Já spadnu.
Držím tě, zlato. Nemůžeš spadnout.
Bojím se.
Chci zpátky zadní kolečka.
Funguje to.
Šlapej. Zvládneš to.
-Nepouštěj mě, mami. -Nepustím.
Dokud nebudeš připravená.
Nepouštěj mě. Nejsem připravená.
Ale jsi.
Mami...
Umřela.
České titulky Michaela Křížová Iyuno-SDI Group 2022 avolám.