Din episoadele anterioare din Jurnalele vampirilor
Constrânge-mă să uit că l-am iubit vreodată.
-Cine e Damon Salvatore? -E un monstru.
-Unde naiba suntem? -1994.
-Nu vom ieşi niciodată. -Mai este cineva aici.
Vom folosi puterea eclipsei printr-o relicvă mistică.
Se numeşte Ascendent.
Uiţi de cineva?
Nu!
M-am întors.
-Ştiu ce sunteţi tu şi Alaric. -Eşti o vrăjitoare.
Stai, eşti din Mystic Falls?
Născut şi crescut. Unul dintr-o familie fondatoare, de fapt.
Stefan putea să-mi spună că e un vânător în oraş.
-Îmi vreau amintirile înapoi. -Stai, ce?
Vreau ca Alaric să mă des-constrângă.
-Alaric! -Nu ar trebui să fiu în viaţă.
Alaric nu mai e vampir, Elena. Este om.
Este o fată pe care trebuie să mergi să o vezi.
Bine. Încep eu.
Ştiu că Alaric ţi-a şters relaţia noastră din cap, stilul Eternal Sunshine...
...dar spune-mi, te rog, că îţi aminteşti. Sau măcar părţi.
Pentru că imaginându-mi momentul ăsta am rezistat în ultimele câteva luni.
-Nu sunt singură ce să zic. -Uşor.
Atât de uşor. Doar spune că ţi-am lipsit pe cât mi-a lipsit tu mie.
Îmi amintesc durere.
Îmi amintesc toate lucrurile oribile pe care le-ai făcut celor pe care-i iubesc
Sincer nu-mi amintesc nimic bun între noi.
M-am gândit că să te văd în persoană ar putea schimba totul, dar....
-Poate ai nevoie de puţin mai mult timp. -Damon, ştiu că te-am iubit.
-Da. -Şi ştiu...
...că, aparent, te-am iertat pentru toate lucrurile groaznice pe care le-ai făcut...
-Da. -...dar nu îmi aduc aminte.
Îmi pare rău, eu--
Eu doar nu...
...mai simt.
Îmi pare rău.
Mda.
Damon, îmi--
Chiar îmi pare rău.
Hei, chiar nu cred că ar trebui să te joci cu chestiile alea.
Continuă. Eram pe val.
Lucrurile teribile pe care le-am făcut. Hai să vedem.
Am transformat-o pe Caroline în propria cutie de suc.
Am făcut-o pe sora lui Matt vampir...
...aproape am omorât-o pe Bon-Bon de 2 ori.
-De mai multe ori. -E subiectiv. Doar glumeam.
L-ai omorât pe prietenul cel mai bun al lui Stefan. La petrecerea de ziua lui.
Coincidenţă nefericită.
Apoi i-ai frânt gâtul lui Jeremy când Elena a spus că nu te va iubi vreodată.
Hai să ne concentrăm pe toate lucrurile şarmante, eroice...
...ai eradicat din mintea iubitei mele.
Doamne, dacă aş putea lua totul înapoi, aş face-o.
Ştiu.
Şi ascultă, în ciuda faptului că lista mea lungă de fapte mişeleşti...
...include uciderea ta...
-...mă bucur că trăieşti. -Mersi, frate.
Mda.
Totuşi, dacă mureai vampir în loc de a deveni om din nou...
...constrângerea ar dispărea şi Elena ar fi a mea.
-Hei, foarte plin de iubire. -Apreciază.
Acum are doar amintirile cu eu malefic. Mereu şi mereu.
Dacă mă omori, sunt mort de tot de data asta, ţine minte.
Bună dimineaţa.
Nu ştiu dacă e un moment potrivit.
Doar o avertizare, doctore, vei fi la mare căutare printre vampiri...
...dacă poţi repeta trucul ăla de vindecare al lui Ric de azi-noapte.
Doar o avertizare...
..dar salvarea lui Alaric a constat într-o rană tratabilă, sincronizare perfectă..
...şi frica de a pierde cel mai interesant tip cu care am ieşit.
Sută la sută irepetabil.
Tocmai de asta nu vei spune nimănui.
Face pe şefa. Îmi place.
Ai un costum frumos şi o pereche de şosete curate?
-Mda, cred că da. -Bun. Te externez.
Colecta spitalului e diseară. Fac internii să meargă, deci am nevoie de un partener
Îţi pregătesc documentele.
Bună din nou. Ce mizerie pe cinste ai făcut la graniţe aseară.
Ai lovit şi ai fugit.
Noroc că Matt era în cartier să te ducă acasă.
-Tu m-ai adus aici? -Te-ai dus după prietenii mei.
-La ce te-ai aşteptat? -Prietenii tăi care omoară oameni.
Haide, Enzo, întreabă-l ce vrei să ştii. Să terminăm cu asta odată.
Stefan a făcut deja un argument foarte pasionat...
...pentru frângerea gâtului. Pe când, într-o schimbare şocantă de roluri...
...am optat pentru metoda ''obţine toată informaţia înainte de-al omorî''.
Ştii că-l poţi seca de verbină...
...constrânge să uite, să nu mai vină niciodată în Mystic Falls.
Doar nu crezi că e o operaţiune de vânat vampiri de un singur om, nu?
Pe când Tripp m-a torturat pentru numele prietenilor mei...
...am avut locul din faţă la telefoane urgente...
...şi vizite de la oameni de încredere misterioşi...
...mulţi dintre care erau în uniforme...
...nu diferite de cele în care-ai defilat tu.
Vreau doar să ştiu ce pun la cale cât încă e aici cu noi.
Fac acelaşi lucru pe care-l făceau când erau cu mine.
Localizează vampiri. Ca prietena ta, Caroline Forbes.
Ai două ore. Ia numele oamenilor ăstora, ce ştiu.
După asta, este un pericol, scapă de el.
Nu ai simţit nimic?
M-am simţit speriată şi vinovată.
Şi ochii lui erau foarte, foarte albaştrii şi frumoşi. Dar, nu.
Nu-mi amintesc să-l fi iubit.
-Deci nu îţi aminteşti. Asta e. -Ăsta e sfatul tău?
Ei bine, Elena, uită-te la viaţa ta acum. Te descurci bine la şcoală.
Îţi urmezi visele. L-ai cunoscut pe Liam, care de asemenea are ochi frumoşi.
Să nu mai menţionez, nu ţi-a omorât niciodată fratele.
-Adevărat -I-am dat lui Stefan papucii prieteniei
Poate o mică pauză de la fraţii Salvatore ne e menită.
Uite, McDeVis vine.
-Trebuie să plec. Ne vedem mai târziu. -Pa.
Ghici cine a venit la spital pentru o artroscopie la umăr azi-dimineaţă.
-Bună şi ţie. -Doamna Whitmore.
Fata de la focul de tabără?
Cea pe care ai salvat-o în mod miraculos de la moarte şi nu-mi pot da seama cum.
Era aici pe o bursă la tenis înainte să-şi distrugă braţul.
Trebuie să-şi cureţe cartilajul la fiecare şase luni.
-Încă te obsedezi despre asta? -Asta e partea nebunească:
Nu-şi aminteşte că s-a rănit în accidentul din labirint.
-Uau, trebuie să fi fost foarte beată. -Voi trage cu ochiul la analizele ei.
Să văd dacă e un extraterestru sau un super soldat sau ceva.
De când au voluntarii acces la analizele pacienţilor?
De niciodată. Dar dacă mă pârăşti...
..nu poţi veni cu mine la evenimentul caritabil diseară
Mda, păi, trebuie să mergem.
Jo a spus că e obligatoriu.
Nu înseamnă că nu poate fi şi o întâlnire.
Oh, uite cine s-a trezit.
-Cum te simţi? -De parcă m-ai împuşcat cu o săgeată.
Corect. Oricum...
...nu am nicio idee cum ai reuşit să spargi Ascendentul în bucăţele...
...dar trebuie să îl reasamblăm înainte de eclipsa de la 12:28.
Vrei să mă ajuţi?
-Ştiu că îţi plac puzzle-urile. -Nu vreau să ajut.
Eşti un psihopat.
Locul ăsta e închisoarea ta. Nu te las să evadezi.
În plus, mă vei omorî în momentul în care vom ieşi de aici.
Ai trecut printr-o traumă.
Memoria ta probabil este confuză, gândind că magia ta te va proteja.
Dar tot ce trebuie să fac este să te ţin de mână şi magia ta devine a mea.
Hei, ce spui? Ha? Poftim?
Vei face vraja să ne duci într-un final acasă?
Asta e ciudat.
-Ce e ciudat? -Nu-i treaba ta.
Nu mai suntem prieteni înseamnă că nu poţi să apari...
...neanunţat la uşa mea. La revedere.
Hei, Caroline. Uite, nu eşti în siguranţă.
-Oamenii lui Tripp tot au numele tău. -Eşti aici să mă protejezi?
Ştiri de ultimă oră, n-am nevoie de protecţie.
Şi mai important, nu o vreau.
Hei, mama, te sun imediat.
Încerc să-mi iau o gumă de pe talpă.
De fapt, dragă, asta nu mai poate aştepta.
Ai idee unde ar putea fi Tripp Cooke?
Tripp? Nu, nu am idee. De ce?
Unul dintre oamenii lui tocmai m-a răsturnat cu maşina.
Şi mă vor omorî dacă nu îl primesc înapoi.
Răspunde la telefon, Enzo.
Eu doar-- nu am sunat-o azi, ştii?
Mereu o sun în fiecare sâmbătă dimineaţa, dar nu, astăzi am spus:
"Dă-l naibii, vreau să mai dorm, o voi suna mâine."
Ei bine, nu te îngrijora, aproape am ajuns.
Aproape am ajuns?
Ai spus "Două ore şi după îl omori."
Îţi aminteşti măcar acum cât timp ai spus asta?
Ce fel de persoană setează o bombă fără să verifice şi ceasul?
Spune-mi că Tripp e încă în viaţă.
Tripp e încă viu.
În mod surprinzător rezistent la tortură, dar viu.
Dumnezeule, de ce ţi-a luat atât de mult să răspunzi?
Degetele îmi erau acoperite de sânge şi ecranul nu funcţiona.
Doar nu-l omorî, bine? Unul dintre oamenii lui o are pe mama.
Aşa că ia-ţi mâinile de pe el ca să o pot recupera, bine?
Enzo, te rog?
Credeam că pot face lumea un loc mai bun.
Să învăţ copiii ca tine să fie puternici, să se protejeze singuri.
Dar uită-te la tine, eşti de partea greşită.
Nu sunt de partea greşită, frate. Pri--
Partea mea e doar a naibii de complicată.
Noutăţi.
Acoliţii lui Tripp au răpit şeriful din Mystic Falls.
E un plan de urgenţă, dacă mi se întâmplă ceva.
Asta e ideea ta despre partea bună?
Pune întâlnirea la marginea oraşului, strada Old Miller.
Puteţi face schimbul acolo. Ei ştiu că vor fi în siguranţă dincolo de graniţă.
Şi trimite-l pe Matt.
Au încredere în el.
O oră şi patruzeci de minute.
Pot face asta.
Serios?
Nu ştii cum să umpli un pahar de şampanie?
N-am spus că sunt un profesionist.
Prima şi cea mai evidentă regulă...
...trebuie să fie toate egale, şi nu da pe lângă.
-Mersi -Pentru ce?
Că nu te concediez?
Nici nu te plătesc.
Că mă laşi să încerc să te răsplătesc.
Am omorât pe cineva...
...ca tu să nu-ţi declanşezi blestemul de vârcolac...
...şi tu crezi că să fii ajutorul meu pentru o noapte mă va răsplăti?
Mai de grabă m-aş înlănţui într-o pivniţă...
...şi m-aş transforma lunar decât să port cravata asta.
Care nu e dreaptă.
Ar trebui să te mândreşti cu aspectul tău.
Eşti invitatul de onoare?
Am câştigat premiul pentru o pensă medicală de front pe care am patentat-o.
Whitmore-ului îi place să mă expună ca să adune bani.
Deci practic eşti un geniu.
Sau are un avantaj vrăjitoresc.
Ce? Se presupune să fie secret că e vrăjitoare?
Nu practic. Deci niciun avantaj vrăjitoresc.
Doar multă muncă grea. Pe el cine l-a invitat?
Oarecum s-a invitat singur. Mai mult ca să o urmărească pe Elena.
Oh, nu fii cinic.
Sunt aici să petrec nişte timp de calitate cu bunul meu prieten odată-mort-acum-om.
Cine-i ăla?
Acela este Liam Davis.
Valedictorian, numai 10 în primul an...
...ia cursuri la nivel de junior, să nu mai zic roialitate medicală.
Nu arată nici rău.
Arată de parcă e partenerul Elenei.
Ţi-am spus că îmi place de tine?
Voiam să spun opusul.
Ştii că astea sunt măsluite, nu?
Asta e una dintre teoriile tale conspiraţionale?
Super soldaţii preiau conducerea Lumii pentru a face...
-...scheme de colectă vicioase? -Dacă o spui aşa sunt ca un ratat.
Când îmi câştig vacanţa în Fiji nu trebuie să vii.
Bine, poate poţi să vii.
-Poţi să ne aduci nişte băuturi? -Sigur.
Scuze, nu ştiam că eşti aici.
Hei, vin sau bere?
Ştii ce, nu contează. Orice vrei tu.
Bună. Damon Salvatore. Fostul Elenei. Încântat de cunoştinţă....
-Liam. -Liam.
-Stai. Damon? -Damon.
Ca în fostul care a murit?
Corect. Mda. Asta am....
Asta ţi-am spus. Evident, nu este adevărat.
O figură de stil. Mai mult o moarte figurativă.
A fost o despărţire foarte urâtă, dar am trecut peste acum.
-Nu? Suntem în stadiul de prietenie. -Corect.
-Mda. -Mda.
Deci fostul îl cunoaşte pe tipul nou.
Cât de îngrozit eşti acum?
Mă simt puţin ameninţat, dar cred că te iau.
Sigur pe sine. Sexi.
-Damon. -Scuze, ce se petrece?
Concentrează-te. Du-te la bar, adu-i un chardonnay.
-Urăsc chardonnay-ul. -Ştiu.
-Ce faci? -Îţi explic pe ringul de dans.
Îmi permiţi?
Bună, frumoaso.
-Ce i-ai făcut? -E bine. Doar a pierdut puţin sânge.
Cred că are deficit de fier.
Las-o moartă. Viaţa mamei ei e în joc.
Uite, aşteaptă. Doar ca să fiu clară.
Tot ce a trebuit Caroline să facă ca să o tratezi cu puţin respect...
...a fost să nu te mai bage în seamă. Corect?
Taci, Enzo. Şi chiar avea nevoie de trei lanţuri?
-Cine este, Hulk? -Ei bine, nu eu l-am legat.
Nu, dar l-ai lăsat pe ajutorul tău Enzo să o facă.
Pentru că ce se poate întâmpla când faci echipă cu inamicul tău?
Oh, asta e briliant. Desigur că de asta te urăşte.
Aşa ai adus-o în halul ăla în Savannah.
De asta ţi-a spus să te cari.
Te urăşte pentru că nu te urăşte deloc.
-Îmi pare rău, încă mai vorbeşti? -Te place, amice.
Zi-i maică-tii că-i transmit toate cele bune.
Orice a spus, nu va mai fi discutat vreodată, bine?
-De ce faci asta? -De ce?
Ei bine, pentru că sunt un dansator incredibil şi ar fi păcat...
...să nu-mi împărtăşesc talentul cu Lumea.
Oh, nu-ţi face griji. Nu te-am văzut zâmbind.
Miss Mystic Falls.
Prima dată când am dansat. Stefan ţi-a tras clapa.
Probleme cu pofta de sânge. Surprize-surprize.
Aşa că i-am luat locul.
Încerci să răscoleşti amintiri. Nu e o idee bună.
Am apărut, sexi rău...
...te-am salvat de la o completă şi absolută umilire.
Erai îngrijorată pentru Stefan, dar a fost momentul ăsta, acel unic moment...
...când toţi ceilalţi au dispărut şi am rămas doar noi doi.
Uite, am venit aici cu cineva.
Damon, nu poţi apărea neanunţat şi să-mi strici seara.
Să apar neanunţat? Despre ce vorbeşti?
Am venit la propriu prin timp şi spaţiu ca să fiu cu tine.
Ştiu, dar uite, vrei să mă simt vinovată?
Pentru că crede-mă, Damon, mă simt, bine?
Mă simt oribil şi îmi pare rău, dar eu nu--nu ştiu ce să-ţi spun.
Ce vrei să spui? Nu îmi amintesc de noi.
Eu îmi amintesc. Şi oricât de dor îmi era de tine şi cât de mult sufeream...
...niciodată nu aş fi şters tot ce am avut.
Chiar şi dacă mă înecam în suferinţă...
...mai degrabă m-aş fi agăţat de fiecare moment în care te-am ţinut...
..fiecare râs pe care l-am auzit..
...fiecare fărâmă de fericire pe care am avut-o.
Mai degrabă aş fi petrecut fiecare moment în agonie...
...decât să şterg amintirea ta.
Am nevoie de puţin aer.
Deci asta pare să meargă bine.
Mda. Asta e vina mea.
-Nu trebuia s-o constrâng. -Nici să combini analgezicele cu alcool.
Orice ai făcut pentru Elena, aia e alegerea ei. Ţine minte asta.
-Fără nicio glumă. -Nu iau analgezice.
De fapt, mă simt oribil...
...dar mă bucur de fiecare moment mizerabil şi uman de durere.
Pentru a fi slab şi pământean.
Noroc.
Deci presupun că amândoi suntem foste fiinţe supranaturale.
-Ar trebui să începem un grup? -Teoretic, am renunţat la magia mea...
-...am pus-o la loc sigur. -Nu ştiam că poţi face asta.
Hai să spunem că am ales să ies dintr-o familie tragic de disfuncţională..
...şi nu am regretat niciun moment.
Hei. Cine te-a lăsat să intri?
Un radiologist pe care l-am cunoscut la sală.
Deci, care-i povestea cu Tyler?
E o poveste scurtă numită ''Vezi-ţi de Treaba Ta''.
Liv, nu spun să nu te distrezi.
Bine? Pentru că de asta eşti aici.
Dar când sabatul ne cheamă acasă...
...nu le pasă dacă suntem îndrăgostiţi sau nu.
Suni ca tata. Şi asta nu e un compliment.
-Liv... -Distrează-te cu tipul tău de la sală.
Lasă-mă pe mine cu al meu.
Nu.
Da. Bine.
Unde e ultima piesă?
Unde este?
Nu se întâmplă asta.
Cauţi asta?
Ai furat Ascendentul, fată obraznică.
Doar nu plănuiai să-l foloseşti şi să mă laşi în urmă, aşa-i?
Ai lăsat o dâră de sânge pe alee.
M-am gândit că unde altundeva te-ai juca de-a asistenta.
-Dă-te de pe mine. -M-am gândit să iau cheile.
Dar ar fi fost ca luatul brânzei din capcana de şoareci, nu-i aşa, Bonnie?
Deşi, ştii, un lucru haios...
...şoarecilor nu le place de fapt brânza.
Nu-i aşa că e minunat?
Deci avem...
...o oră până la eclipsă.
E timpul să mergem acasă, Bonnie.
-Vreau să-mi aduc aminte. -O zi prea târziu, scumpete.
Adică, vreau să încerc.
Ştiind că există toată această bucată lipsă din viaţa mea...
...mă înnebuneşte, bine?
Trebuie ca măcar să încerc s-o recuperez.
Cum presupui să facem asta?
Nu putem face nimic în legătură cu constrângerea...
...dar poate dacă derulăm amintirile invers...
...una s-ar putea să declanşeze ceva...
...şi poate se vor întoarce toate, aşa-i?
Mda. Sigur. Spune-mi ce vrei să fac.
Du-mă în ultimul loc în care ţi-am spus te iubesc.
Ţi-am adus un cadou.
Domnişoara Cuddles.
M-am gândit că poate vrei să o iei cu tine.
Mersi.
Ştiu că tu crezi că sunt un monstru.
Adică, mi-am omorât sau mutilat grav aproape toată familia.
Dar după o lungă perioadă de reflectare...
Am ajuns la concluzia că îmi puteam gestiona furia mai bine.
Ai spus că vrei să ieşi de aici şi, citez:
"Să ofer cui a rămas din Sabatul Gemini o moarte sfâşietoare."
Nu vorbeam serios.
Sincer, aş face orice să-mi primesc familia înapoi.
Şi lucrul de care mi-e cel mai frică...
este să încerc să-mi dau seama cum să trăiesc din nou în lume.
Oarecum sper că tu ai avut o influenţă pozitivă asupra mea.
Eşti o persoană bună, Bonnie.
Eşti curajoasă, loială, răbdătoare.
Vreau să fiu mai mult ca tine.
Ce spui?
Prieteni?
Hai doar să mergem acasă.
Sunt aici.
-Mama? -Caroline, opreşte-te. Graniţa.
-Sângerezi? Ce i-aţi făcut? -Sunt bine.
Hai să facem asta Dă-i drumul şi-l poţi avea pe el.
-Mai întâi Tripp. -Dă-i drumul sau te omor.
Dragă, e în regulă. Stefan, lasă-l pe Tripp să plece.
Bine, el a trecut, acum dă-i drumul.
Eşti bine?
Ce mi se întâmplă?
Oh, Dumnezeule.
-Ce naiba ai făcut? -N-am fost eu.
Enzo probabil l-a transformat în vampir înainte să ajungem.
-E acum ori niciodată. -Mda.
Doar în cazul în care te-ai gândit să încerci să pleci fără mine.
Adio, 1994.
-Ce naiba se petrece? -Nu ştiu
-Continuă. Grăbeşte-te. -Nu pot--
-Continuă. -Nu pot. Mi-am pierdut magia.
Despre ce vorbeşti? Tocmai ce făceai vraja.
Nu e nimic acolo. Nu e magie.
Ce ciudat. Mă întreb dacă am pus-o din greşeală undeva.
Oh, îmi amintesc acum.
Am pus-o undeva în siguranţă.
Unde ţi-ai pus magia?
Ţii minte că ai spus că vrei să fii mai mult ca mine?
Curajos, loial, răbdător.
Ai pus-o în urs.
Nu-i aşa?
Haide!
Unde e ursul ăla prost?
Oh, a dispărut. Presupun că suntem blocaţi aici.
Veşnic.
Scuze.
Nu ţin minte să fiu aici cu tine în noaptea aia.
Bine.
Ce îţi aduci tu aminte? Cum ai fost reprogramată?
Ţin minte că a trebuit să oprim Nomazii.
-Da. -Tu aveai un plan...
...dar nu ai spus nimănui...
...şi următorul lucru pe care îl ştiu e că murisei
Te-am auzit conducându-ţi maşina în Grill...
...şi după te-ai aruncat în aer ca să poţi declanşa un soi de explozie.
Doar o mică parte a poveştii pe care o ratezi.
-Te-ai urcat în maşină cu mine. -Ce?
Eram gata să plec şi ai sărit în maşină şi ai spus ''Suntem împreună în asta''...
...şi nu acceptai un refuz.
Am realizat că eşti fata perfectă pentru mine...
...pentru că erai la fel de nebună ca şi mine.
-Bine. Mai spune-mi. Ceva fericit. -Bine, fericit.
E o maşinărie de gheaţă din Denver care are nişte poveşti.
-Altceva? -Nu poţi uita absolvirea.
Ei bine, am uitat, deci--
Păcat. Probabil unul dintre cele mai bune discursuri ale tale.
În modul tău foarte pasionat şi simpatic mi-ai spus că mă iubeşti.
Şi la naiba dacă aveai vreun regret.
Dar amintirea mea preferată cu noi...
...una pe care am retrăit-o de milioane de ori în ultimele câteva luni...
...a fost o noapte de vară de dinainte să pleci la facultate.
Ai vrut să-mi arăţi o ploaie de meteoriţi.
Aşa că am condus în mijlocul nicăieriului...
...şi în momentul în care stelele căzătoare au început să cadă...
...a început să plouă. Cu găleata.
Erai atât de sigură că se va însenina şi era mai uşor să te cred.
Te-am luat de mână...
Nu funcţionează. Îmi pare rău.
-Poate trebuie să încerci puţin mai mult. -Încerc.
Înţeleg că am avut o viaţă minunată împreună.
Şi ştiu că am iubit faptul că erai nesăbuit...
...şi probabil m-a făcut să mă simt foarte liberă.
Dar acum când mă uit în ochii tăi, eu doar....
Ce?
Ce simţi?
Mă simt de parcă....
De parcă mă uit la un străin.
Pentru că nu voi putea niciodată să-şi ofer ceea ce vrei.
-Pentru că nu-mi pot aminti. -Hei.
Sunt lucruri pe care nu le poţi şterge şi ştii asta.
Hei.
Scuze.
Hei, unde te duci? Unde te duci? Elena. Hei!
Elena.
Hei. Ce naiba faci?
Încă nouăzeci de secunde şi mori. Hei.
Încerc să inversez constrângerea.
E singura cale.
Nu, nu, nu. Hei, ascultă, aş da orice să-şi aminteşti.
Dar nu îţi voi risca viaţa, e ultimul lucru pe care l-aş face.
Chiar şi dacă tu nu-ţi vei aminti asta.
Hai să te ducem acasă.
Asta e total lipsit de necesitate.
Te-ai lovit la cap. Ai putea avea o contuzie.
Ştiu să nu am încredere că te vei duce singură la control înapoi acasă.
Poţi pleca acum. Suntem bine.
Dragă, poţi măcar să verifici cât de mult vom aştepta?
-Bucuroasă. -Bine.
Văd că încă te tratează cu răceală.
Mda. Vreo şansă să vrei să repar asta?
Scuze, Stefan. Sunt mama ei. N-am voie.
Corect.
-Bună. -Aşteptăm afară, bine?
-Bine. -Bine.
Ia să văd. Bine.
Te rog nu o întreba pe mama care e opinia ei.
-Ai auzit aia? -Am super-auz. Aud totul.
Doar când asculţi.
-De ce? -De ce ascultam?
De ce îţi place de mine?
Nu-mi place.
Bine.
De ce ţi-a plăcut de mine?
-Am spus că nu vom vorbi despre asta. -Caroline, te rog, vorbeşte.
Spune-mi când. Spune-mi de ce.
Te rog, fă-mă să înţeleg cum am ratat asta.
Ce fel de întrebare stupidă e asta?
De ce mi-a plăcut de tine?
Nu ştiu. Poate m-am gândit că meritai să fii plăcut.
Pentru că atunci când m-am trezit vampir...
...mi-ai spus că voi trece peste şi am făcut-o.
Când am privit-o pe Elena trecând peste cu fratele tău...
...nu-mi puteam imagina de ce ar lăsa pe cineva ca tine.
Pentru că erai, practic, cel mai bun prieten al meu, aveam încredere în tine.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău că nu am văzut. Îmi pare rău că nu--
-Ai simţit acelaşi lucru? -Nu, nu am spus asta. Eu--
Uite, nu ştiu ce am simţit. Ştii, aveam capul vraişte.
Dar îmi pare incredibil de rău pentru cum te-am tratat.
Mda, ei bine...
... eu ştiu ce ai simţit, Stefan.
Pentru că dacă chiar şi o mică bucăţică din tine ar fi simţit...
...ce începusem să simt pentru tine, nu ai fi plecat.
Nu te urăsc pentru asta. Nu te urăsc pentru că ţi-ai jelit fratele.
Te urăsc pentru că ai fost cel mai mare nenorocit...
...de pe planetă în tot acest timp.
Şi îţi accept scuzele.
Dar încă mă urăşti.
Da.
Da, te urăsc.
Pentru că dacă nu te urăsc pentru că ne-ai stricat prietenia...
...atunci trebuie să mă urăsc singură pentru că am stricat-o.
Şi cred că merit mai mult decât atât.
Mi-am adus ceva aminte acolo.
Doar...
...bucăţele şi frânturi...
...dar erau nişte stele şi începuse să plouă.
Când ai devenit vampir, o parte din mine s-a bucurat.
Brusc, exista posibilitatea să te am în viaţa mea veşnic.
Dar după aceea cealaltă parte din mine a fost devastată...
...pentru că am realizat că ai pierdut viaţa pe care voiai să o ai.
A început să plouă. Şi apoi ce s-a întâmplat, Damon?
De când am plecat, ţi-ai luat o parte din viaţa aia înapoi.
Ai înflorit. Eşti fericită.
Mda, sigur, poate ai fi fericită dacă am mai încerca...
...dar adevărul este...
...o duci mai bine fără mine.
Despre ce vorbeşti?
Am murit. Ai luat-o de la capăt.
Am nevoie să-ţi trăieşti viaţa.
Fii fericită.
Te iubesc, Elena.
Suficient ca să te eliberez.
A început să plouă.
Şi apoi ce?
S-a făcut rece şi noroios.
Te simţeai groaznic, aşa că am urcat în maşină...
...şi am plecat acasă.
Bine.
S-ar putea să trebuiască să regândesc analgezicele.
Trebuie să ies din rochia asta, comandă pizza.
Bine.
Asta? Mda, am avut un accident când eram mai mică. Mi-am pierdut splina.
-Accident de maşină? -De fapt, a fost mai puţin accident...
...şi mai mult frate-meu a încercat să-mi scoată maţele cu un cuţit.
Cum am spus, familie tragic de disfuncţională.
Tocmai am stricat atmosfera, aşa-i?
Nu. Nu.
Hai doar să spunem că amândoi avem...
...trecuturi complicate, tragice şi disfuncţionale.
Presupun că ne potrivim.
-Bună. -Hei. Încă mai vorbeşti cu mine.
Îmi pare rău că am fugit aşa.
-Ce-i asta? -Am obţinut analizele doamnei Whitmore.
Aparent au trimis-o acasă fără operaţie.
Pentru că rana nu mai există.
Se pare că s-a vindecat spontan de una singură.
Şi toate astea după ce ţi-am cunoscut iubitul mort.
Nimic din toate astea n-are sens.
Singurul lucru clar este că nu eşti numai mincinoasă...
...dar eşti o mincinoasă cu secrete.
Deci îmi poţi spune adevărul, sau îmi pot da seama de unul singur.
Una pentru tine, una pentru mine.
Noroc, Horatio Fell.
Haide. E timpul să abandonezi nava.
Nu, nu, nu, aşteaptă. Doar o secundă.
Se va însenina.
Promite-mi că asta e pentru totdeauna.
Promit.
Pentru optimism.
Bonnie?
Eşti încă vie. a e pentru totdeauna.