בפרקים הקודמים של "יומני הערפד"...
אני רוצה שתשלוט במוחי ותגרום לי לשכוח שאי פעם אהבתי אותו.
מיהו דיימון סלבטור? -הוא מפלצת.
איפה אנחנו לעזאזל? -1994.
לעולם לא נצא מכאן. -יש כאן עוד מישהו.
כדי לחזור הביתה, נרתום את כוח ליקוי החמה באמצעות שריד מיסטי.
הוא נקרא "נקודת הזריחה".
שכחת מישהו?
לא!
חזרתי.
אני יודעת מה אלאריק ואני יודעת מה את.
את מכשפה.
רגע, אתה ממיסטיק פולז?
שם נולדתי ושם גדלתי. בן לאחת ממשפחות המייסדים למען האמת.
סטפן יכל לומר לי שיש צייד בעיירה.
אני רוצה חזרה את הזיכרונות שלי. -רגע, מה?
אני רוצה שאלאריק יבטל את השליטה המוחית.
אלאריק!
אני לא אמור להיות בחיים.
אלאריק כבר לא ערפד, אליינה, הוא אנושי.
יש בחורה שאתה צריך ללכת להיפגש איתה.
טוב. אני אתחיל.
אני יודע שאלאריק מחק מראשך את מערכת היחסים בינינו,
אבל בבקשה, בבקשה תגידי לי שהם חוזרים.
או לפחות חלק מהם.
כי לדמיין את הרגע הזה
עזר לי לשרוד בחודשים האחרונים.
אני לא בטוחה מה לומר. -זה פשוט.
פשוט כל כך. פשוט תגידי שהתגעגעת אליי כמו שאני התגעגעתי אלייך.
אני זוכרת כאב.
אני זוכרת את כל המעשים האיומים
שעשית לכל יקיריי.
ובכן... -באמת שאני לא זוכרת
שום דבר טוב שקרה בינינו.
חשבתי שאם אראה אותך פנים אל פנים משהו ישתנה, אבל...
אולי את צריכה עוד קצת זמן. -דיימון, אני יודעת שאהבתי אותך.
כן. -ואני יודעת שמשום מה
סלחתי לך על כל המעשים האיומים שעשית.
כן. -אבל אני לא זוכרת את זה.
אני מצטערת. אני...
אני פשוט לא
מרגישה את זה יותר.
אני מצטערת.
כן.
דיימון, אני...
אני באמת מצטערת.
- יומני הערפד -
אני באמת חושב שמוטב שלא תתעסק בדברים האלה.
תמשיך. אנחנו בתנופה.
כל המעשים האיומים שעשיתי ליקירים של אליינה. בוא נראה.
הפכתי את קרוליין לבקבוק מיץ הדם הפרטי שלי.
הפכתי את אחותו של מאט לערפדית ואיימתי להרוג את בון בון פעמיים.
יותר מפעמיים. -סובייקטיבי. לפעמים, התלוצצתי.
והרגת את החבר הכי טוב של סטפן במסיבת יום ההולדת שלו.
צירוף מקרים מצער.
ואז שברת לג'רמי את המפרקת כשאליינה אמרה שלעולם לא תאהב אותך.
במחשבה שנייה, בוא נתמקד בכל מעשי הגבורה המקסימים
שמחקת מראשה של החברה שלי.
בחיי, אילו יכולתי לחזור בי, הייתי עושה זאת.
אני יודע.
חרף העובדה שהרשימה הארוכה של המעשים הנבזיים שלי
כוללת את הרגע שבו הרגתי אותך,
אני שמח שאתה בחיים. -תודה, אחי.
כן.
אם כי אילו היית מת כערפד במקום להיות שוב בן אנוש,
השליטה המוחית שלך הייתה מתבטלת, ואליינה הייתה חוזרת לזרועותיי.
מחמם את הלב. מודה לך.
עכשיו היא תקועה עם זיכרונות רעים ממני,
לעולם ועד.
אם תהרוג אותי, אמות לצמיתות הפעם. תזכור זאת.
בוקר טוב.
אני לא בטוח שזה זמן טוב.
אזהרה מראש, דוק,
יהיה לך ביקוש רציני מצד חבורת ערפדים
שרוצים לחזור להיות אנושיים, אם תוכלי לשחזר את תכסיס הריפוי
שעשית לריק בגבול אמש.
אזהרה מראש, הצלת חייו של אלאריק
הייתה עניין של פצע מוות בר טיפול, תזמון מושלם
ואדרנלין שנבע מחשש לאבד את האדם המעניין ביותר שיצאתי אתו בזמן האחרון.
מאה אחוז בלתי ניתן לשחזור, ולכן לא תספר לאף אחד.
מחלקת פקודות.
מוצאת חן בעיניי.
יש לך חליפה יפה וזוג גרביים נקיים?
כן, נראה לי.
יופי. אני משחררת אותך. יש אירוע התרמה של בית החולים הערב.
אני מכריחה את המתמתחים ללכת, אז אני צריכה בן זוג.
תתחיל למלא את הניירת.
שוב שלום.
עשית חתיכת בלגן בגבול אמש.
פגע וברח.
מזל שמאט היה באזור כדי להסיע אותך הביתה.
אתה הבאת אותי הנה? -יצאת למצוד אחרי חברים שלי.
למה ציפית? -חברים שלך שהורגים אנשים.
קדימה, אנזו. תשאל אותו מה שאתה רוצה לדעת. בוא נגמור עם זה.
סטפן כבר הציג טיעון נלהב
בעד שבירת המפרקת שלך, ואילו בהיפוך תפקידים מפתיע,
אני הצעתי שנחשוב על זה עד הסוף,
ונקבל את כל המידע, לפני שנהרוג אותו.
אל תהיה שמוק. אתה יכול לשאוב ממנו את כל הוורבנה,
להפעיל עליו שליטה מוחית שישכח הכול, והוא לעולם לא יחזור למיסטיק פולז.
אתה לא באמת חושב שהוא לוכד ערפדים לבדו, נכון?
בזמן שטריפ עינה אותי כדי לקבל את שמות חבריך,
הייתי עד מקרוב לכמה שיחות טלפון דחופות
ולביקורים מעוזרים מסתוריים, מרביתם לבשו מדים
שלא שונים מאלו שאתה הסתובבת בהם.
אני רק רוצה לדעת מה הם זוממים בזמן שהוא כאן איתנו.
הם עושים בדיוק מה שעשו כשהיו איתי.
הם מאתרים ערפדים כמו ידידתך קרוליין פורבס.
יש לך שעתיים. תוציא ממנו את שמות אנשיו ואת מה שהם יודעים.
לאחר מכן, הוא יהיה נטל. תיפטר ממנו.
לא הרגשת דבר?
הרגשתי מפוחדת ואשמה,
והעיניים שלו היו ממש כחולות ויפות, אבל...
לא.
אני לא זוכרת שאהבתי אותו.
אז את לא זוכרת. שיהיה.
זאת העצה שלך?
אליינה, תראי את חייך כרגע. את מצליחה בבית הספר.
את מנסה להגשים את חלומותייך. פגשת את ליאם, שגם לו עיניים יפות מאוד.
שלא לדבר על כך שהוא מעולם לא הרג את אחיך.
אמת. -שחררתי את סטפן מתפקידו כידיד שלי.
אולי הפסקה קצרה מהאחים סלבטור
היא בלתי נמנעת מבחינתנו.
נסיך החלומות מגיע.
אני מוכרחה ללכת. נתראה אחר כך. -להתראות.
נחשי מי הגיע הבוקר לבית החולים לבדיקה אנדוסקופית של הכתף.
שלום גם לך. -גברת וויטמור.
הבחורה מהמדורה?
זו שהצלת באורח פלא ממוות ודאי
ואני לא מצליח להבין איך?
מתברר שהיא למדה כאן על חשבון מלגת טניס לפני שהיא ריסקה את הזרוע בשנה שעברה.
עכשיו היא צריכה שינקו לה את הסחוס אחת לשישה חודשים.
עדיין לא ירדת מזה? -אבל כאן מגיע הקטע המטורף.
היא לא זוכרת שנפגעה בתאונת מבוך התירס.
היא כנראה הייתה ממש שיכורה.
אעיף מבט בבדיקות המעבדה שלה,
אבדוק שהיא לא חייזרית, חיילת על או משהו כזה.
ממתי למתנדבים יש גישה לבדיקת המעבדה של המטופלים?
מאז ומעולם לא, אבל אם תלשיני עליי,
לא תוכלי להיות בת זוגי לאירוע ההתרמה של בית החולים הערב.
כן? אנחנו מוכרחים ללכת. ג'ו אמרה שזו נוכחות חובה.
זה לא אומר שזה לא יכול להיות דייט.
תראו מי התעוררה.
איך את מרגישה?
כאילו ירית בי חץ.
כן. בכל אופן,
אין לי מושג איך הצלחת לנפץ את "נקודת הזריחה" למיליארד חלקים,
אבל אנחנו צריכים להרכיב אותו לפני ליקוי החמה ב-12:28.
את רוצה לעזור?
אני יודע שאת אוהבת תצרפים. -אני לא רוצה לעזור.
אתה פסיכופת.
המקום הזה הוא הכלא שלך. לא אשחרר אותך.
חוץ מזה, אתה תהרוג אותי ברגע שנצא מכאן.
חווית טראומה.
הזיכרון שלך ככל הנראה קצת מעורפל כרגע,
לכן אולי את חושבת שכוחות הכישוף שלך יגנו עלייך,
אבל כל מה שאני צריך לעשות...
...זה לאחוז בידך, וכוחות הכישוף שלך לפתע ייעשו שלי.
מה אמרת? מה?
תבצעי את הכישוף ותחזירי אותנו הביתה סוף סוף?
זה מוזר.
מה מוזר? -לא עניינך.
אנחנו כבר לא ידידים, פירוש הדבר שאתה לא יכול פשוט להופיע
בפתח הדלת שלי בלי להודיע מראש. להתראות.
קרוליין. את לא מוגנת.
לאנשים של טריפ עדיין יש השם שלך. -אז מה? באת להגן עליי?
יש לי חדשות בשבילך, אני לא זקוקה להגנה שלך וגם לא מעוניינת בה.
שלום, אימא. אוכל להתקשר אלייך אחר כך? אני מנסה לגרד מסטיק מהנעל.
למען האמת, מתוקה, זה לא סובל דיחוי.
יש לך מושג איפה טריפ קוק?
טריפ? לא. אין לי מושג. למה?
כי אחד מאנשיו הסיט אותי מהכביש.
והם יהרגו אותי אם לא יקבלו אותו חזרה.
תענה לטלפון שלך, אנזו!
אני פשוט... לא התקשרתי אליה היום, מבין?
אני תמיד מתקשרת לאימא שלי שבת בבוקר,
אבל היום אמרתי, "לא בראש שלי. אני רוצה לישון מאוחר. אעשה את זה מחר."
אל דאגה. כמעט הגענו.
כמעט הגענו? אמרת: "שעתיים ואז תהרוג אותו."
אתה זוכר בכלל לפני כמה זמן אמרת את זה?
איזה מין אדם מפעיל שעון מתקתק בלי לכוון את השעון?
תגיד לי שטריפ עדיין בחיים.
טריפ עדיין בחיים, עמיד לעינויים באופן מפתיע אך בחיים.
למה נדרש לך כל כך הרבה זמן לענות לטלפון?
האצבעות שלי היו מגואלות בדם, ומסך המגע לא פעל.
רק אל תהרוג אותו, טוב? אחד מהאנשים שלו חטף את אימא שלי.
אז אל תפגע בו כדי שאוכל להחזיר אותה, טוב?
אנזו, בבקשה.
חשבתי שאוכל להפוך את העולם למקום טוב יותר בכך שאפטר מהם,
ללמד ילדים כמוך להיות חזקים, להגן על עצמכם,
אבל תראה אותך. אתה בצד הלא נכון.
אני לא בצד הלא נכון, גבר.
הצד שלי פשוט מסובך מאוד.
עדכון.
משרתיו של טריפ חטפו את השריף של מיסטיק פולז.
מה?
זו תוכנית חירום למקרה שיקרה לי משהו.
ככה אתה מגדיר מה הוא הצד הנכון?
אתה יכול לקבוע את הפגישה בקצה העיירה בדרך מילר הישנה.
תוכל לבצע את החילוף שם.
הם יודעים שיהיו מוגנים מאחורי הגבול.
ותשלח את מאט.
הם בוטחים בו.
אנטיביוטיקה.
משככי כאבים.
שעה ו-43 דקות.
אני מסוגלת.
ברצינות?
אתה לא יודע איך למלא כוס שמפניה?
מעולם לא טענתי שאני מקצוען.
הכלל הראשון והברור מכולם,
כולן צריכות להיות שוות ובלי יין שנשפך מהצדדים.
תודה. -על מה? על שאני לא מפטרת אותך?
אני אפילו לא משלמת לך.
על שאת מאפשרת לי לנסות לגמול לך.
הרגתי מישהו
כדי שלא תעורר את קללת איש הזאב שלך,
ואתה חושב שעזרה בבר לערב אחד מספיקה כדי לגמול לי?
האמת, אני מעדיף לקשור את עצמי במרתף
ולהפוך לזאב מדי חודש מאשר לענוב את העניבה העלובה הזאת.
היא לא ישרה.
אתה צריך להתגאות במראה שלך.
מה את, אורחת הכבוד או משהו?
זכיתי בפרס על מלחציים רפואיים לשדה הקרב שרשמתי עליהם פטנט.
וויטמור אוהבים להציג אותי לראווה כשהם רוצים לגייס כסף.
אם כך, עקרונית, את גאון.
או שיש לה יתרון כמכשפה.
מה? זה אמור להיות סוד שהיא מכשפה?
אני לא עוסקת בכשפים, כך שאין לי יתרון כמכשפה.
רק הרבה עבודה. מי הזמין אותו?
הוא הזמין את עצמו, בעיקר כדי לעקוב אחר אליינה.
אל תהיה ציני.
באתי לבלות זמן איכות עם חברי הטוב שהיה מת ועכשיו הוא אנושי.
אה, היי.
מי זה?
ליאם דיוויס, נושא נאום הפרדה, סטודנט מצטיין בשנה א'
שלומד קורסים של שנה ג', שלא לדבר על כך שהוא נצר למשפחת רופאים מיוחסת.
גם העיניים שלו לא רעות בכלל. נראה שהוא בן זוגה של אליינה.
אמרתי שאת מוצאת חן בעיניי?
התכוונתי להפך.
את יודעת שהדברים האלה מכורים, נכון?
זו עוד אחת מתאוריות הקנוניה שלך?
חיילי על משתלטים על העולם כדי להוציא לפועל מזימות גיוס כספים מרושעות?
כשאת אומרת את זה ככה, אני נשמע מפסידן.
כשאזכה בטיול לפיג'י, אתה לא חייב לבוא.
טוב. אולי אתה יכול לבוא.
אתה יכול להביא לנו משקאות? -בטח.
מצטערת. לא ידעתי שאתה כאן. -יין או בירה?
לא משנה, מה שמתחשק לך.
שלום. דיימון סלבטור, החבר לשעבר של אליינה. נעים מאוד...
ליאם. -ליאם.
רגע. דיימון? -דיימון.
החבר לשעבר שמת?
נכון. כן, זה באמת מה ש...
מה שסיפרתי לך. מן הסתם, זה לא נכון.
זו צורת דיבור. הכוונה למוות רגשי.
זאת הייתה פרדה מכוערת, אבל זה מאחורינו עכשיו.
נכון? אנחנו בשלב הידידות. -נכון.
כן. -כן.
החבר לשעבר פוגש את הבחור החדש.
עד כמה אתה מבוהל כרגע?
אני מרגיש קצת מאוים, אבל נדמה לי שאוכל לגבור עליך.
בטוח בעצמו. סקסי. -דיימון.
סליחה. מה קורה כאן? -תתמקד.
גש לבר, תביא לה שרדונה.
אני שונאת שרדונה.
אני יודע.
מה אתה עושה? -אסביר ברחבת הריקודים.
אפשר?
שלום, יפיופה.
מה עשית לו?
הוא בסדר. סך הכול איבד קצת דם.
נדמה לי שהוא סובל ממחסור בברזל.
תפסיק. החיים של אימא שלה עומדים על כף המאזניים.
רק רגע. רק שיהיה לי ברור.
כל מה שקרוליין הייתה צריכה לעשות כדי שתנהג בה במידה של כבוד
הוא להפסיק להתייחס אליך. ככה זה פועל?
סתום את הפה, אנזו.
והוא באמת היה זקוק לשלוש שלשלאות? מי הוא, הענק הירוק?
אני לא ריסנתי אותו. -לא, נתת לעוזר שלך אנזו לעשות את זה.
כי מה כבר יכול להשתבש כשאתה משתף פעולה עם האויב המושבע שלך?
זה מבריק.
ברור שזו הסיבה שבגללה היא שונאת אותך.
כך הבאת אותה למצב כזה בסוואנה.
לכן היא אמרה לך להסתלק.
היא שונאת אותך כי היא לא שונאת אותך בכלל.
סליחה. אתה עדיין מדבר? -יש לה רגשות כלפיך, ידידי.
תמסרי ד"ש לאימא.
מה שהוא אמר עכשיו, לא נדבר על זה שוב לעולם, טוב?
למה אתה עושה את זה? -למה?
כי אני רקדן מדהים, ויהיה חבל
אם לא אחלוק את הכישרון שלי עם העולם.
אל דאגה. לא ראיתי אותך מחייכת.
מיס מיסטיק פולז.
בפעם הראשונה שבה רקדנו, סטפן הבריז לך...
בעיות של תאוות דם, כמה מפתיע. לכן תפסתי את מקומו.
אתה מנסה להעלות זיכרונות. זה לא רעיון טוב.
תפסתי את מקומו, נראיתי סקסי שאין דברים כאלה,
והצלתי אותך מהשפלה רצינית.
מובן שאת רק דאגת לסטפן,
אבל היה רגע, רגע אחד,
שבו כולם נעלמו, ונשארנו רק שנינו.
באתי עם מישהו.
דיימון, אתה לא יכול לבוא בלי להודיע ולהרוס לי את הערב.
לבוא בלי להודיע? על מה את מדברת?
חציתי קווי זמן ומרחבים כדי להיות איתך.
אני יודעת. תגיד, אתה רוצה שארגיש אשמה?
כי תאמין לי, דיימון, אני מרגישה אשמה, טוב?
אני מרגישה איום ונורא ואני מצטערת, אבל אני לא...
אני לא יודעת מה להגיד לך. מה אתה רוצה שאגיד?
אני לא זוכרת אותנו.
אני זוכר, ולא משנה כמה התגעגעתי אלייך או כמה כאב לי,
לעולם לא הייתי מוחק כל מה שהיה בינינו.
גם אם הייתי שוקע ביגון,
הייתי מעדיף להיאחז בכל רגע שחיבקתי אותך,
בכל צחוק ששמעתי, בכל רגעי האושר שחלקנו.
הייתי מעדיף לסבול כל רגע
מאשר למחוק את הזיכרון ממך.
אני זקוקה לאוויר צח.
נראה שזה מתנהל היטב.
כן. זאת אשמתי.
אסור היה לי להפעיל עליה שליטה מוחית. -אסור לערבב משככי כאבים ואלכוהול.
מה שעשית בשביל אליינה, זאת בחירה שלה. תזכור את זה.
לא ניסיתי ליצור משחק מילים. -אני לא נוטל משככי כאבים.
למעשה, אני מרגיש איום ונורא.
אבל אני נהנה מכל רגע אנושי מייסר של כאב.
לחיי חוסר אונים וגשמיות.
לחיים.
שנינו ישויות על טבעיות לשעבר.
שנקים קבוצת תמיכה?
טכנית, ויתרתי על כוחות הכישוף שלי.
הפקדתי אותם במקום מוגן. -לא ידעתי שאפשר לעשות זאת.
בוא נאמר שבחרתי להסתלק ממשפחה לא מתפקדת בעליל,
ולא התחרטתי לרגע.
שלום. מי הכניס אותך?
רדיולוג שהכרתי בחדר כושר.
נו, מה הסיפור עם טיילר?
סיפור קצר ששמו "תתעסק בעניינים שלך".
ליב, אני לא אומר לך לא ליהנות, טוב? כי לשם כך התכנסנו כאן.
אבל כשהקהילה תקרא לנו הביתה, לא אכפת להם אם אנחנו מאוהבים או לא.
אתה נשמע כמו אבא, וזאת לא מחמאה.
ליב... -תיהנה עם הסטוץ שלך מחדר הכושר.
תניח לי ליהנות עם הסטוץ שלי.
לא.
כן. טוב.
איפה החתיכה האחרונה?
איפה היא?
זה לא קורה לי.
מחפשת את זה?
גנבת את "נקודת הזריחה", שובבה.
לא תכננת להשתמש בו ולהשאיר אותי מאחור, נכון?
השארת שובל של דם בשביל הגישה.
חשבתי לעצמי, איפה עוד היא יכולה לעצור ולשחק אותה אחות?
רד ממני. -חשבתי לקחת את המפתחות,
אבל זה יהיה כמו להוציא גבינה ממלכודת עכברים, נכון, בוני?
אם כי, עובדה משעשעת, עכברים לא באמת אוהבים גבינה.
נכון שזה מדהים?
אז יש לנו
שעה עד ליקוי החמה.
הגיע הזמן לחזור הביתה, בוני.
אני רוצה להיזכר.
נזכרת מאוחר מדי, מותק.
זאת אומרת, אני רוצה לנסות.
הידיעה שחלק שלם מחיי חסר...
מוציאה אותי מדעתי, טוב?
לכן אני מוכרחה לנסות לפחות להחזיר אותו. -כן.
איך את אמורה לעשות את זה?
אני יודעת שלא ניתן לעשות דבר בעניין השליטה המוחית,
אולי אם נשחזר את הזיכרונות?
משהו יעורר משהו, ואולי כולם יחזרו, נכון?
כן. בטח. תגידי לי מה את רוצה שאעשה.
קח אותי למקום האחרון שבו אמרתי לך שאני אוהבת אותך.
הבאתי לך מתנה.
העלמה חיבוקי.
חשבתי אולי תרצי להביא אותה איתך.
תודה.
אני יודע שאת חושבת שאני מפלצת.
בכל זאת רצחתי או הטלתי מום כבד ברוב משפחתי הקרובה.
אבל אחרי תקופה ארוכה של התבוננות עצמית,
הגעתי למסקנה שיכולתי להתמודד עם הכעס שלי טוב יותר.
אמרת שאתה רוצה לצאת מכאן, ואני מצטטת,
"כדי להעניק לשאר קהילת ג'מיני מוות מייסר."
לא התכוונתי לזה.
בכנות, הייתי עושה הכול כדי לקבל את המשפחה שלי חזרה,
והדבר שמפחיד אותי יותר מכול
הוא לנסות להבין איך לחיות שוב בעולם.
קיוויתי שהייתה לך השפעה חיובית עליי.
את אדם טוב, בוני.
את אמיצה, נאמנה, סבלנית.
אני רוצה להידמות לך יותר.
מה את אומרת?
ידידים?
בוא נחזור הביתה כבר.
הם כאן.
אימא?
קרוליין, עצרי. הגבול.
את מדממת? מה עשיתם לה? -אני בסדר.
טוב. קדימה. שחרר אותה ותוכל לקבל אותו.
קודם טריפ. -שחרר אותה או שאהרוג אותך.
מותק, הכול בסדר. סטפן, שחרר את טריפ.
הוא חצה את הגבול. עכשיו שחרר אותה.
אתה בסדר?
מה קורה לי?
אלוהים אדירים.
מה עשית, לעזאזל? -לא אני.
אנזו כנראה הפך אותו לערפד לפני שהגענו לשם.
זה עכשיו או לעולם לא. -כן.
רק למקרה שחשבת לנסות לעזוב בלעדיי.
היי שלום, 1994.
מה קורה כאן, לעזאזל? -לא יודעת.
תמשיכי. מהר. -אני לא יכולה.
תמשיכי. -לא יכולה. איבדתי את כוחות הכישוף שלי.
על מה את מדברת? עכשיו ביצעת את הכישוף.
אין שם שום דבר. אין כוחות כישוף. -ממש מוזר.
מעניין אם בטעות שמתי אותם איפשהו.
עכשיו נזכרתי. שמתי אותם במקום בטוח.
איפה שמת את כוחות הכישוף שלך?
אתה זוכר שאמרת שאתה רוצה להידמות לי יותר?
להיות אמיץ, נאמן, סבלני.
שמת אותם בדוב.
נכון?
נו כבר!
איפה הדוב המטופש?
הוא איננו. נדמה לי שנתקענו כאן.
לנצח.
מצטערת.
אני לא זוכרת שהייתי איתך כאן באותו ערב.
טוב.
מה את זוכרת? איך את מחווטת מחדש?
אני זוכרת שהיינו מוכרחים לעצור את הנוסעים.
כן. -הייתה לך תוכנית,
אבל לא סיפרת לאף אחד מה אתה עושה,
ולאחר מכן נודע לי שאתה מת.
שמעתי שנכנסת עם המכונית ב"גריל",
ולאחר מכן פוצצת את עצמך כדי שתוכל ליצור פיצוץ.
יש רק פרט אחד קטן בסיפור שאת מפספסת.
נכנסת איתי למכונית. -מה?
הייתי מוכן ומזומן ליציאה, והדלת נפתחה,
וקפצת למכונית ואמרת: "אנחנו יחד באותה סירה".
ולא הסכמת לקבל תשובה שלילית.
זה היה הרגע שבו הבנתי שאת הבחורה המושלמת בשבילי
כי היית מטורפת בדיוק כמוני.
טוב. תספר לי עוד. משהו שמח?
טוב. שמח.
יש מכונת קרח במלונית בדנבר שיש לה כמה סיפורים.
מה עוד?
אני לא יכול לשכוח את ערב סיום הלימודים שלך.
אני שכחתי, אז...
חבל. ככל הנראה אחד הנאומים הכי טובים שלך.
את בדרכך הנלהבת והמקסימה שלך אמרת לי שאת מאוהבת בי.
וממש לא התכוונת להתנצל על זה.
הזיכרון המשותף הכי טוב שלנו,
זה ששחזרתי מיליון פעם בארבעת החודשים החולפים,
הוא הערב הקיצי שבילינו יחד לפני שעזבת למכללה.
רצית להראות לי מטר מטאורים, אז נסענו לאמצע שום מקום,
וברגע שהכוכבים הנופלים התחילו ליפול...
גשם, הרבה גשם.
היית בטוחה כל כך שיתבהר והיה קל יותר להאמין לך.
ולקחתי את ידך.
זה לא פועל. אני מצטערת.
אולי את צריכה לנסות קצת יותר.
אני מנסה!
אני מבינה שהיו לנו חיים מדהימים יחד.
ואני יודעת שאהבתי את העובדה שהיית פזיז
ובטח גרמת לי להרגיש חופשיה מאוד.
אבל עכשיו כשאני מביטה בעיניך, אני...
מה?
מה את מרגישה?
אני מרגישה...
כאילו אני מסתכלת על זר.
כי לעולם לא אוכל לתת לך את מבוקשך.
כי אני פשוט לא מסוגלת להיזכר. -היי.
יש דברים שאי אפשר למחוק ואת יודעת את זה.
היי.
מצטער.
לאן את הולכת? לאן את הולכת? אליינה!
אליינה.
מה את עושה, לעזאזל?
עוד 90 שניות והיית מתה.
אני מנסה לבטל את השליטה המוחית.
זאת הדרך היחידה.
לא, לא, לא. תקשיבי. אתן הכול כדי שתיזכרי.
אבל לא אסכן את חייך. זה הדבר האחרון שאעשה.
אפילו אם את לא זוכרת. בואי נחזיר אותך הביתה.
זה ממש לא נחוץ.
נפגעת בראש. יכול להיות שאת סובלת מזעזוע מוח.
וברור לי
שלא תלכי לבדיקה כללית כשתחזרי הביתה.
אתה יכול ללכת עכשיו. אנחנו בסדר.
מתוקה, את יכולה לפחות לבדוק מה זמן ההמתנה?
בשמחה. -טוב.
אני רואה שהיא עדיין קרה כלפיך.
כן. את רוצה לעזור לי לתקן את זה?
מצטערת, סטפן. אני אימא שלה. אסור לי.
נכון.
היי. -אנחנו נחכה בחוץ, טוב?
טוב. -טוב.
תני לי לראות. אוקי.
אני מבקשת שלא תשאל את אימא שלי לדעתה.
שמעת את זה?
כן. יש לי שמיעת על. אני שומעת הכול.
רק כשאת מקשיבה.
למה? -למה הקשבתי?
למה יש לך רגשות כלפיי?
אין לי.
טוב.
למה היו לך רגשות כלפיי?
אמרנו שלעולם לא נדבר על זה שוב.
קרוליין, בבקשה, תדברי איתי.
תגידי לי איך, תגידי לי למה.
בבקשה תעזרי לי להבין איך יכול להיות שפספסתי את זה.
איזו מין שאלה מטומטמת זאת?
למה היו לי רגשות כלפיך?
לא יודעת, סטפן.
אולי כי חשבתי שאתה ראוי לכך שיהיו לי רגשות כלפיך.
כי כשהתעוררתי כערפדית,
אמרת לי שאעבור את זה ובאמת עברתי,
כי כשראיתי את אליינה ממשיכה הלאה עם אחיך,
לא יכולתי להעלות בדעתי סיבה לכך שהיא תוותר על מישהו כמוך.
כי היית הידיד הכי טוב שלי, כי בטחתי בך.
אני מצטער.
אני מצטער שלא שמתי לב, אני מצטער שאני לא...
מרגיש אותו הדבר?
לא. לא אמרתי את זה. אני...
אני לא יודע מה הרגשתי. הראש שלי היה מפוזר.
אבל אני ממש מצטער על איך שהתנהגתי כלפייך.
כן. טוב...
אני יודעת מה הרגשת, סטפן.
כי אם הייתה לך כלפיי אפילו טיפה
מהרגש שהתחלתי לפתח כלפיך לא היית מסתלק.
ואני לא שונאת אותך על כך.
אני לא שונאת אותך על שהתאבלת על אחיך.
אני לא שונאת אותך על כך שהיית המניאק
הכי גדול ביקום תוך כדי שעשית זאת.
ואני מקבלת את ההתנצלות שלך.
אבל את עדיין שונאת אותי.
כן.
כן, אני שונאת אותך.
כי אם לא אשנא אותך על שהרסת את הידידות בינינו,
אצטרך לשנוא את עצמי על שהרסתי אותה.
ואני חושבת שמגיע לי משהו טוב יותר.
נזכרתי במשהו שם בחוץ.
חלקיקי זיכרונות, אבל,
היו הכוכבים האלה ואז התחיל לרדת גשם.
כשהפכת לערפדית, חלק ממני היה נלהב.
כי לפתע הייתה אפשרות
שתוכלי להיות חלק מחיי לנצח,
אבל החלק השני שלי היה הרוס,
כי הבנתי שאיבדת את החיים שרצית שיהיו לך.
התחיל לרדת גשם, ומה קרה לאחר מכן, דיימון?
ומאז נעדרתי, קיבלת חלק מחייך חזרה.
את משגשגת, את מאושרת.
אולי באמת תהיי מאושרת אם ננסה שוב,
אבל האמת היא,
שמוטב לך בלעדיי.
על מה אתה מדבר?
אני מתי. את התחלת מחדש.
אני צריך שתחיי את חייך.
שתהיי מאושרת.
אני אוהב אותך, אליינה.
מספיק כדי להניח לך.
התחיל לרדת גשם.
ומה קרה אז?
נעשה קר ובוצי.
סבלת, אז נכנסנו למכונית
ונסענו הביתה.
טוב.
אולי מוטב שאשקול מחדש את כל עניין משככי הכאבים.
אני צריכה לפשוט את השמלה הזאת ולהזמין פיצה.
טוב.
אאוץ'.
זה? כן, עברתי תאונה כשהייתי צעירה יותר. איבדתי את הטחול.
תאונת דרכים? -האמת היא שזו לא ממש הייתה תאונה,
יותר נכון לומר שאחי ניסה לדקור אותי בסכין ציד.
כפי שאמרתי, משפחה לא מתפקדת בעליל.
כן.
הרסתי את האווירה, נכון? -לא, לא.
בואי נאמר
שלשנינו היה עבר סבוך, טראגי ולא מתפקד.
נראה שאנחנו מתאימים.
הי. -הי.
אתה עדיין מדבר איתי. מצטערת שברחתי ככה.
מה זה?
סוף סוף העפתי מבט בבדיקות המעבדה של גברת וויטמור.
מתברר ששחררו אותה הביתה בלי לבצע את הניתוח בכתף.
כי הפציעה לא קיימת יותר.
נראה שהיא החלימה מעצמה באופן ספונטני.
וכל זה אחרי שפגשתי את החבר המת שלך הערב.
שום דבר פה לא מסתדר.
הדבר היחיד שברור מאוד הוא שאת לא רק שקרנית,
אלא שקרנית בעלת סודות.
אז תגידי לי את האמת או שאגלה אותה לבד.
אחד בשבילך, אחד בשבילי.
לחיים, הוראשיו פל.
קדימה. הגיע הזמן לנטוש את הספינה.
לא, לא, לא, חכה. חכה רגע.
תכף יתבהר.
תבטיח לי שזה לנצח.
אני מבטיח.
לחיי האופטימיות.
בוני.
את עדיין בחיים. n>