-Viděli jste... -Damon je pryč.
Ovládni mě, abych zapomněla, že jsem ho milovala.
-Kdo je Damon Salvatore? -Byla to zrůda.
-Kde to sakra jsme? -1994.
-Nikdy se odtud nedostaneme. -Je tu ještě někdo další.
k cestě domů, využijeme sílu zatmění pomocí mystické relikvie.
Říká se jí ascendent.
-Už to děláš zase. -Co?
To, že se chováš jako mrcha, protože se ti někdo líbí.
To je moje holka Ivy. Někdo ji včera přímo přede mnou zabil.
Ivy.
Tvůj kamarád Enzo mě donutil vypít jeho krev a teď mám hroznou žízeň.
Upír zavraždil mou ženu.
Já ho donutím, aby prozradil jména všech svých upířích kámošů
-Prosím? -Zdravím. Tripp Cook.
Jen jsem ti chtěl poděkovat, že jsi mi předal toho upíra Enza.
Hodně mi pomohl.
Enzo? Já myslel... Myslel jsem, že ho hodláš zabít.
Taky zabiju,
až zjistím vše, co ví.
A co ti řekl?
Ten problém s upíry v Mystic Falls není tak hrozný, jak jsem si myslel.
Kdyby znal nějaká jména, už by je vyklopil.
Bůh ví, že jsem mu dal k tomu hodně podnětů.
To rád slyším.
Jo. Prý se přesunuli do Savannah.
Poslal jsem tam pár chlapů,
aby to tam omrkli.
-Díky za info. -Zakládající rodiny
-musí držet při sobě, ne? -Rozhodně.
Ivy?
Přestavovala jsi nábytek.
Nejspíš bych ti měla říct, že jsem zabila tvého šéfa Deana.
Probudila jsem se, když mě pohřbíval v lese.
Vysála jsem ho do poslední kapky, ale nestačilo to.
Jo, ten pocit znám.
-Tak proč mi nepomáháš? -Snažím se.
Dva sáčky krve a poučení o slunečním světle?
Páni. Fakt díky.
-Musím tě dostat pryč ze Savannah. -Kvůli tobě jsem mrtvá,
protože jsi mi lhal o tom, kdo jsi,
protože mě tvůj kámoš Enzo proměnil v něco
z Buffy, přemožitelky upírů.
Ivy, uklidni se. Emoce máš zesílené, když jsi upírem.
Nepovídej? Koukni na mě.
Bývala jsem slušným člověkem.
Učila jsem se dobře, na Vánoce jsem jezdila domů,
měla jsem obchůdek na Etsy!
-Ivy, prosím. -A teď jsem vražedkyně.
A budu zabíjet dál a dál,
a za to můžeš jenom ty.
UPÍŘÍ DENÍKY VI. 5. díl: Svět se otočil a nechal mě tu
-Stefane? Kde jsi... -Potřebuju laskavost.
Co tu děláš a co je v tom kufru?
Vydrž.
Kristova noho!
Kde to jsem? Co jsi udělal?
-Ivy? Jak k tomu došlo? -Enzo ji proměnil.
Pak mi Stefan zlomil vaz a já se probrala v kufru.
-Přesně tak. A potřebuju pomoc. -Ne.
Ne, ne, ne.
Chvíli ji hlídej, než přiměju Lukea, aby jí udělal denní prsten.
Ukaž jí základy, nauč ji ovládat se.
-Prosím. -Já se do té kaše nedostala. To ty.
Nevznikla by, kdybys mě nechala na pokoji.
Víte, že vás slyším? Všechno slyším skoro dokonale.
Mám ti připomínat, že tu kolem slídí lovec upírů?
Není tady. Je v Savannah, proto tam nejsme.
Víte, co je životní tragédie? Četla jsem Až tak moc tě nežere a...
-Sklapni! -Sklapni!
Hele. Tripp Cook se rozhodl stát samozvaným
lovcem upírů na východním pobřeží.
Nikdo z nás není v bezpečí, pokud se nedokážeme ovládat.
Jestli ji to někdo dokáže naučit, jsi to ty.
Jo? Nemusíš se mi podbízet, protože to už dávno vím.
Jen na pár hodin, a pak už tě nikdy nebudu otravovat.
To si myslíš, že chci?
Já nevím. To řekni ty mně.
Fajn.
Kdy budeme jíst?
Sraz absolventů.
Tak dobře. Přihlaste se,
kdo znáte nadpřirozený vznik dnešní absolventské párty?
Voják z občanské války Nathan Whitmore,
příšerně zohyzděný z bezpočtu bitev,
které nějakým zázrakem přežil, aby se mohl vrátit domů
za svou milovanou ženou,
a když konečně dorazil na svou farmu,
našel ji v posteli se svým bratrem.
A udělal to, co by udělal každý jiný člověk,
chladnokrevně zavraždil svého bratra,
a pak zahnal svou životní lásku do kukuřičného pole.
Musím sice zaběhnout pro pár věcí na stadion.
Ale jestli chceš, můžu tě vyzvednout a půjdeme tam spolu.
Myslíš jako na rande?
Protože to rozhodně ne.
Podle legendy se každoročně během této noci paní Whitmorová
objevuje v bílém, pokrytá krví svého milence,
utíká kukuřičným polem a křičí o život.
A jaké poučení z toho plyne? Nezamilovávejte se,
obzvlášť ne do bratrovy dívky.
Dobrá, děti. Večer se dobře bavte. Buďte opatrní.
Víš, ten odstrašující příběh
by na mě víc zapůsobil asi tak před dvěma týdny.
Damon je pryč, ale i tak si užívám souzení jeho životních rozhodnutí.
Když o něm mluvíme,
už sis rozmyslela to mé ovládnutí, abys na něj zapomněla?
Proč říkáš už? Jako bych se měla jednou probudit
s tím, že můj život skončí,
když nebudu mít bolestivé vzpomínky na lásku k sériovému vrahovi?
-Zeptat jsem se musel. -Možná máš pravdu.
Možná dělám hroznou chybu.
Nebo jsem dostala hodnotnou radu od sebe samé o tom,
jak být šťastnou, a hodlám se jí řídit.
-Uvidíme se dneska na té párty? -Čekám na setkání
pro asi 30leté upíry, kteří zrovna vstali z mrtvých.
Nebude tam tak narváno.
No tak, Ricku. Do profesora Shana ti chybí už jen mikina a tři
nezdařené sestřihy vlasů.
Jsem spokojený s tím, že zůstanu doma a nechám si růst vlasy.
Schováváš se. Stáváš se upířím poustevníkem.
Něco ti řeknu. Dostal jsi šanci začít znovu.
Chop se jí. Buď šťastný.
-Já jsem šťastný. Víceméně. -Přesně.
V 8 se uvidíme, ale sundej to tričko. Tenhle týden sis ho vzal už dvakrát.
Tady jsi. Paráda. Vyrážíš dnes někam ven?
V pátek, kdy je sraz absolventů?
Ne. Budu se učit.
Sarkasmus. To je mi nečekaná odpověď.
Měl bys se mnou jít do kukuřičného bludiště.
Do kukuřičného bludiště?
-Připojí se k nám Dorotka a Toto? -Fakt vtipné.
Existuje skutečný vědecký termín na to, proč lidé na ty akce chodí?
-A to jaký? -Zábava.
-Chceš ji se mnou zažít? -To záleží...
Budeš se mi snažit dohodit další svoje kámošky?
Těžko říct. Hodláš mě zase zničehonic políbit?
-Ne když to popisuješ takhle. -Musím jít pozvat další lidi.
Dnes na rande zveš víc lidí.
Zvu je, aby se připojili k zábavě.
A co se mého rande týče, to závisí na tobě.
Poprvé za desetiletí máš dobrou náladu.
-Přestaň. -Protože mám rande se svou holkou.
-Pokud Kai nelže. -Asi se najíme a koukneme na film.
Víš ty co? Na večeři a film prdím. Přeskočíme to k tý dobrý části.
Jo. Pokud zvládnu provést to kouzlo, což nezjistím, dokud ho neuvidím.
Kam se poděla naděje, Bon? Vzpomínáš, jak já jsem brblal
a ty jsi jásala, že se dostaneme domů?
Vrátit se domů chci víc než cokoliv jiného,
ale Kai je sociopat. Kdo říká, že nás nepodrazí?
Já. Já to říkám.
Zabiju Kaie a kohokoliv jiného, kdo mi bude stát v cestě domů.
Zaslechl jsem své jméno. Jen v dobrém, doufám.
K zatmění dojde přímo nad námi
v dokonalé ose se souhvězdím Blíženců.
Ty vykopej pod námi tunel.
-Tam provedeme to kouzlo? -Proč?
Ty ses nikdy nepřenášela portálem pomocí zatmění?
Tak dobře. Světlo ze zatmění posvítí dolů a aktivuje ascendent.
Ty ze sebe vymáčkneš trochu čarodějných větiček a pak... Puf!
Ti v kruhu světla s ascendentem v ruce se vrátí domů.
A těmi větičkami zřejmě myslíš kouzlo.
-Ukaž mi ho. -Až přijde pravá chvíle.
-Kam pádíš? -Do města.
Potřebuju sehnat pár důležitých věcí.
Co ty na to?
Že sis oblékla moje šaty a že musíš být hluchá,
protože už jsem ti řekla, že na tu párty nejdeme.
Takže budeš raději trčet na kolejích s novorozeným upírem?
Ne. Raději bych byla na párty,
stejně jako bych měla kamarády, co mě nebudou měsíc ignorovat,
a pak po mně chtít pomoc.
Už mi došlo, proč mě sem přivedl, abych se naučila ovládat.
Udělej si laskavost. Odvaž se. A přiznej si, že k němu něco cítíš.
Co prosím?
Viděla jsem tě, jak jsi na něj tehdy u večeře koukala.
Málem jsi ho i sama nakrmila.
Víš. Můj vztah se Stefanem je vyloženě komplikovaný.
A neměla bys snad nacvičovat svoje upírství?
Hotovo. Vidíš? Jsem v pohodě.
Už ses mi uložila do mobilu jako nouzový upíří kontakt.
Vím, že na slunci shořím,
řešili jsme postup, chytit, nakrmit se a vymazat.
Podívej, stmívá se. Pojďme na párty.
Můžeš mě naučit krmit se bez zabíjení.
Stefan brzy přijede,
a pak s ním můžeš dělat cokoliv, co budeš chtít.
Můžeme alespoň hrát deskovky nebo dělat něco neupířího?
Konečně dobrý nápad.
-Jakou hru chceš hrát? -Nevím, třeba Scrabble.
Mám turnajový, klasický a cestovní.
Co tu dělá doktorka Laughlinová?
Vypadá sexy. Myslel jsem, že má svůj pláš trvale přišitý.
Pozvala jsem ji. Trochu jsem ji s někým seznámila, ale oni to neví.
No tak, je načase chovat se jako v Kansasu.
Stefane, ahoj, tohle je třetí zpráva, která tě upozorňuje
na tvou šílenou upírku, která se ztratila.
A jestli sis nevšiml, tak je venku tma,
takže každá mrtvá holka ze sesterstva je tvoje vina.
Opravuješ nalitý, jo?
Tohle není skoro ani znát. Nemůžeš se mi divit, že se snažím.
-Dáš si? -Ne, jen jsem si přišel
pro prsten od Lukea.
Nech mě hádat.
Sehrál jsi: Damon je mrtvý a je to jen tvoje chyba.
Co chceš, Stefane?
Enzo proměnil upíra, když mě s Caroline našli.
Myslíš tvou přítelkyni ze Savannah.
O které jsi mi řekl, že je to čarodějka,
která může pomoct Damonovi a Bonnie?
Jmenuje se Ivy.
Doufal jsem, že ji ovládneš, aby to všechno zvládla,
aby odtud odjela co nejdál a žila dobrý život.
Chceš, abych ti pomohl s rozchodem?
Jen abys jí dal nový začátek.
Tím myslíš, abych ho dal tobě.
-Promiň. Tak jednoduché to není. -Bylo, když jsi Elenu donutil
-zapomenout na Damona. -Ty jsi na něj zapomněl první, kámo.
-Byl to můj bratr. -Jo, a můj nejlepší kamarád.
Co kdybys mi zmizel z očí,
než tě donutím být tím, kým jsi býval v minulosti?
-Vyděsila jsi mě. -Fakt? To děsivé nebylo, tohle je.
A je to.
Chytila jsem, nakrmila jsem se
a teď to vymažu.
Co vymažeš? Co mi to sakra děláš?
Asi jsem to neudělala správně
a pořád mám ještě hlad.
Panebože, já tě fakt zabiju.
Měl bys jít, uteč. Myslím to vážně.
V tomhle jsem hrozná.
Hej, dost možná si kopeš
vlastní hrob
a vůbec tě to nevzrušuje.
Zdá se, že jsem se vrátil právě včas.
Zima, grunge,
každá kartička s Alexem Rodriguezem
a pager. Vážně?
555-Hiya-Kai. Těch čísel se nikdy nevzdám.
Tohle jsou ty důležité zásoby?
Hele, budoucnost vypadá skvěle. Strašně se těším na internet,
ale rok 1994 je můj domov většinu života.
Nerad bych, aby se mi stýskalo.
-Pojďme dolů. -Ne.
Nikam nepůjdeme, dokud mi neukážeš to kouzlo.
Dobře.
Opravdu doslova nikam nepůjdeme?
Fajn. Když mi to kouzlo nechceš ukázat, tak si to můžeš udělat sám.
Chceš mou magii.
-Vezmi si ji. -Dělá odvážnou.
Myslím to vážně. Tohle byla tvá velká výhrůžka, ne?
Pokud tu zůstaneme, vezmeš mi magii,
necháš mě umřít a to kouzlo provedeš sám.
Tak jen do toho,
vezmi si ji.
Nejsem proti.
-Bonnie? -V pořádku.
-Nezabije mě. -Z mého pohledu to tak nevypadá.
Hele, Bonnie. Dost.
On to kouzlo nezná,
takže ho nepotřebujeme.
Ne! Ne!
Bonnie!
Dobrá práce, Bonnie.
Myslím, že tohohle strašáka poznávám.
To říkáš o každém.
Dobře, tak jsme se oficiálně ztratili.
Vlastně stačí jít dvakrát doleva a třikrát doprava.
Předem jsem si našel satelitní fotku tohohle bludiště.
Soutěživý typ, chápu.
Otázkou je, jestli jsem tvůj typ?
Upřímně ne,
ale lidé se můžou změnit, ne?
-Co? -Pořád myslíš na svého bývalého.
Ambiciózní studentka medicíny zoufale toužící stát se doktorkou,
aby klukovi, který ji nechal,
dokázala, že to vážně podělal.
On vlastně zemřel.
-Nebo tohle. -Jo.
-Promiň, myslel jsem, že Stefan... -Ne.
Jo. To nic, to nic.
Jmenoval se Damon,
ale dneska nejde o něj.
-Jde o tebe a o mě. -Dobře.
To není dobrý.
Profesor Bourbon. Dokonalé načasování.
Na pohotovosti asi vidíš daleko horší věci.
Všechno, co vidím, je přirozené. Nechutné, ale přirozené.
Zombie, duchové, nemrtví, to není moc dobrý.
Dobré vědět. Neviděla jsi tu někde Elenu, že ne?
V podstatě mě vydírala, abych dnes večer dorazil.
Nech mě hádat. Řekla ti, abys vypadl ze třídy a trochu si žil?
Domluvila se na nás. Dobře.
Buď gentleman a odveď mě odtud,
protože na tuhle párty jsme moc staří a já se musím napít.
Myslela jsem, že jsi germafobik.
Udělám výjimku.
Je to tady ubohý. Do 5 minut odcházím.
Vidíš? Říkala jsem ti, že to bude zábava.
My o čertu.
Co to sakra?
Bože.
Ale ne.
Pomoc!
-No tak, no tak! -Musí do nemocnice!
Vím. Prosím, pomozte nám tady někdo!
Nevím, musím ho najít.
Eleno. Eleno, pojď sem rychle.
Panebože. Panebože.
Jak špatně na tom je?
Dobře, postarám se o ni.
Nejsem si jistý, jestli jí nějak můžeš pomoct.
Udělám, co budu moct. Jdi zkusit pomoct někomu dalšímu, ano?
No tak. Jdi.
Poslouchej mě. Akorát včas jsi uhnula. Měla jsi velké štěstí.
Teď zmiz a odveď s sebou co nejvíc lidí, ano? No tak.
-Tylere? -To auto jsem řídil já, Eleno.
-Cože? -Objevil se přede mnou nějakej kluk
a je na tom vážně špatně.
Když zemře, tak jsem zase vlkodlak, víš?
Musíš se sem dostat. Jsme v příkopu.
-Nevím kde, ale potřebuju pomoc. -Tylere, ty to nechápeš.
Projel jsi přímo bludištěm. Všude jsou zranění.
Co mám sakra dělat?
Poslouchej. Vydrž chvíli. Hlavně, ať neusne.
Prohlédni si jeho zranění a já jdu najít Jo a Alarica.
-Krvácíš. -Jsem v pořádku.
Ne, nejsi. Ukaž.
Cože? Co to sakra je?
Asi to není moje krev.
Dobře, tím se všechno komplikuje.
-Měl bych tě dostat pryč. -Ne. To nepřichází v úvahu.
Jsi bledý. Vadí ti krev?
-No, něco takového. -Neboj, na to si zvykneš.
-Zavolej sanitku, pojď za mnou. -Dobře.
-Díky bohu. -Ztratila jsi ji?
Takže o milion hodin později sis mé zprávy poslechnul?
Ne, neztratila. Zlomila mi vaz.
-Kde jsi tak dlouho? -Zdržel jsem se.
-Zdržel ses při čem? -Když jsem byl na cestě pryč.
Odjížděl jsi?
Ivyn denní prsten jsem ti prostrčil pode dveřmi.
Ne, kašlu na nějaký pitomý prsten, Stefane.
Vážně jsi mi chtěl tvou bývalou upíří přítelkyni hodit na krk
a odjet z města?
-Bože, kdo teď vlastně jsi? -Někdo, kdo se snaží začít znovu,
pak se najednou ukážeš s Enzem
a za zády mám lovce
a upírku, která chce zabít mě a každého, kdo jí stojí v cestě,
a takhle se znovu nezačíná, Caroline.
Víš, co je na tom nejhorší?
Ještě před měsícem jsem si přála, aby se Damon vrátil,
protože jsem věděla, že by ses pak vrátil i ty,
ale právě teď chci jen to, abys nasedl do auta a odjel.
-Kde jsi? -Udělala jsem vážně hloupost.
Myslíš to, jak jsi mi zlomila vaz? Jo, všimla jsem si.
Dobře, dvě špatné věci.
Poslyš, omlouvám se.
Řekni mi, kde přesně jsi, zůstaň tam a já pro tebe přijedu.
Mohl bys toho nechat, abych se mohla soustředit?
Dobré je, že tohle není zase tak špatné.
-Je to ovocné a s bublinkami. -Damone, na něčem pracuju.
Ale ne tak dobrý je to, že se svou inteligencí
jsi naši jedinou šanci, jak se odsud dostat,
proměnila v obří...
... blbkebab.
Přemýšlej o tom, Damone. Jaké vězení dá vězni klíč?
Je to záludná otázka, nebo to pitíčko už konečně začíná zabírat?
Coven Blíženců využil kouzlo Bennettových a stvořil to tu.
Co když mě sem babička poslala kvůli tomu?
Tohle je obličej, který dělám, když ti nerozumím.
Poslední, co mi babička řekla, bylo, abych byla silná.
Co když to byl způsob, jak mi říct, že mám sílu dostat se odsud?
Je tu ascendent, ohromný nebeský úkaz, ze kterého se dá čerpat,
a navíc spalující touha dostat se pryč od tebe.
Proto mě Kai nechtěl zabít.
Potřeboval Bennettovou.
Já byla jeho jediná cesta odsud.
Hej. Kam to jdeš?
Domů.
Jdeš taky?
-Co se stalo? -Srazil jsem na silnici kluka.
-Není to moje chyba. Byla to nehoda. -Jo, ale to je dobře, ne?
-Víš, jak to myslím. -Na tom nezáleží.
Jestli umře, tak jsem...
Zavolej Eleně.
-Sanitky jsou na cestě. -Fajn.
-Pojď sem. Potřebuju tvoje ruce. -Dobře.
Polož prsty sem.
Tak by to mělo přestat krvácet. Já se zatím podívám, co mu je.
-Jak ti je? -Jo, dobře. Páni.
Hlavně drž ty prsty na té stehenní tepně.
-Puls mu pořád klesá. -Tohle není tvoje první rodeo?
Hned ze zdravotnické školy jsem šla do armády.
Rodinné důvody. Musela jsem pryč.
Doktorko, můj kamarád Tyler má potíže, zní to docela špatně
-a nevím, kde je. -Říkej mi Jo. Dej ho na hlasito.
-Dobře. -Tylere, slyšíš mě?
Nevím, co mám dělat. Myslím, že ztrácí vědomí.
Co nejpřesněji mi musíš odpovědět.
-Je tam krev? -Spousta.
-Ještě pořád teče? Krvácí ještě? -Ne. Vypadá to, že to přestalo.
-Teče mu krev z nosu nebo z pusy? -Ano.
-Je červená, nebo černá? -Je černá. Je děsivě černá.
-Co máme dělat? -Vezměte ho za ruku.
-Co teď? -Snažte se, ať má pohodlí.
Nebude to trvat dlouho.
Dobře.
Je čas, Damone.
Dobře.
Vstříc trapnosti.
-Takhle? -Jo.
Určitě existuje miliarda lidí, se kterými bys tu byla radši.
Ani ne.
Pojďme...
Nezapomněli jste na někoho?
Fakt jste si mysleli, že jsem se nepokoušel zabít?
Protože jsem to zkoušel, mockrát,
různými způsoby.
Vezmi to a další šíp jí půjde do srdce.
Tvoje rozhodnutí.
Mám tě.
Damone! Ne!
No tak, chlape. Prosím, musíš žít.
No tak, kámo. No tak.
No tak, člověče! Nemůžeš umřít!
Přestaň, Tylere, nech toho!
Nechej toho, jo?
Nemůžeš nic udělat.
Zabil jsem ho.
-Ne, nezabil. -Ale zabil, Liv.
Všechno, čemu jsem se snažil měsíce vyvarovat,
a stačí, aby jeden kluk vběhl na silnici.
Co to děláš? Liv, přestaň. Přestaň! Co to sakra děláš?
Nezabil jsi ho ty, Tylere.
Ale já.
Už jsou tady sanitky.
Říkali, že to zdravotníci převezmou.
Myslím, že nemůže čekat.
-Její průdušnice je... -Vychýlená. Spíš je v háji.
Tak či tak se jí nedostává dost vzduchu.
-Liame, můžu jí pomoct. -Fajn.
Stabilizuj jí hlavu, zatímco jí pomůžu.
-Už jsi tohle někdy dělal? -Zkoušel jsem to na grepu.
Moc dobře to neskončilo.
Ne, Liame, tak jsem to nemyslela. Můžu jí...
Pomohlo to.
-Zvládl jsi to. -Nezníš moc překvapeně.
-Bonnie, vypadni odsud. -Nezvládnu to.
Ale ty jo.
Ne!
Ne.
-Jak se cítíš? -Vážně to chceš vědět?
Jsem nadopovaná prášky proti bolesti a dost mimo, abych ti to řekla.
Risknu to.
Myslím, že jsi skvělý.
Jsi statečný, vtipný,
a nejspíš ten nejatraktivnější chlap, jakého jsem kdy viděla,
a říkám ti to s naprostým klidem,
protože vím, co chci.
Mysli si, že jsem blázen, ale myslím, že jsem tě měla poznat.
Teď bys měl něco říct, nebo mě políbit,
nebo utéct.
Jo.
Myslím, že jsi úžasná
a skvělá
a jedna z nejvíc sexy žen, které jsem kdy potkal.
A rád bych věřil tomu, že jsme si my dva souzeni,
chci věřit tomu, že mám žít jiný život
než ten současný.
Ale dnešní večer byla katastrofa.
Myslíš si, že jsem nudný a na hranici alkoholismu
a protože mě neznáš,
tedy aspoň to mé pravé já,
nechceš mě políbit
a rozhodně chceš, abych utekl.
Máš pravdu. Dnešní večer byla naprostá katastrofa
a určitě jsi alkoholik...
Ale do nudného máš daleko, Ricku.
Kde jsi? Stojím tady už celé věky.
Nepřeháněj. Už jsem skoro tam.
Potřebujete pomoct?
Slyšel jsem o té velké nehodě na kolejích v mém skeneru.
Slyšel jsem, že se někdo zranil.
-Jsem v pořádku. -Vlastně krvácíš.
-Možná budeš v šoku. -Prosím, jeďte dál.
Nemyslím si, že...
To je ono.
Takže ta holka oblečená jako paní Whitmorová,
už jsem to s ní chtěl vzdát a ty jsi řekla, že ji zachráníš.
-Jak? -Nevím.
-Štěstí začátečníka? -Eleno, měla by být mrtvá.
Ale není.
Na světě existují bláznivé, záhadné věci,
některé věda nedokáže vysvětlit.
Jmenuj jednu.
Dobře.
Proč se dítě poprvé nadechne?
Reflex. Tekutina v plicích novorozence je...
Myslel jsem, že líbat mě je horší než smrt.
Ptal ses, jaký je můj typ.
Dnes večer jsi byl hrdina,
ze kterého mi spadla brada, úplně neskutečný hrdina.
To je můj typ.
Je zavřeno.
Mluvil jsem s Elenou.
Pořád zavřeno.
Říkala, že všichni ostatní přežili.
Ty nechceš mluvit o tom, co se stalo?
Nemám, co říct.
Dneska jsi někoho zabila.
Nemůžeš předstírat, že se nic nestalo.
-Sleduj. -Liv.
Liv.
Byl mrtvý.
Nemohla jsi zachránit jeho, tak jsi zachránila mě.
Zachránila jsi mě.
Za to se nikdy nebudu moct odvděčit.
Můžu ti jenom slíbit, že to nepřijde nazmar.
Jo.
Je to tady.
Budu mluvit nahlas
s hrobkou plnou mých mrtvých členů rodiny.
Až na tebe, Damone.
Protože ať jsi kdekoliv,
tady nejsi.
Musím přiznat,
že se mi bez tebe moc dobře nevede.
Snažím se začít znovu,
ale nikam se nemůžu dostat.
Protože jsem ztracený, brácho.
Jsem ztracený.
Co? Jsem pryč pár měsíců
a ty si myslíš, že můžeš rozmlátit flašku perfektního bourbonu?
-Damone? -Jo.
Já osobně.
Jak to, že tě vidím?
Protože nejsem mrtvý, Stefane.
Tohle je dobrý matroš, ale ne tak dobrý, abys "viděl mrtvé lidi".
Je to sakra dlouhý příběh, bratře, ale jsem zpátky.
Jsem zpátky.
Jo.
Jsem zpátky.
České titulky Michaela Křížová Iyuno-SDI Group 2022 rtvé lidi".