בפרקים הקודמים של "יומני הערפד"...
הצד השני מתמוטט וכול מי שנמצא שם עוזב.
אנחנו צריכים להתחיל שוב את הלחש. -לא. זו הייתה ההזדמנות היחידה.
אבל דיימון בצד השני.
הכישוף שהנוסעים הטילו על מיסטיק פולז מבטל קסמים.
ערפדים לא יכולים להיכנס למיסטיק פולז. -הם יכולים לארוב בגבולות מסביב.
לוק נותן לאליינה איזשהו שיקוי
שמאפשר לה להזות את דיימון.
צמחי המרפא גורמים לי להיות כל כך צמאה.
בבקשה תעזרו לי.
סטפן לא אמר שלום. דיימון ובוני מתו והוא פשוט עזב.
אני צריכה שתאמר לי שאתה תמצא את דיימון ותחזיר אותו
כי אני לא חושבת שאוכל לחיות לנצח בלעדיו.
אני לא יכול. הרמתי ידיים. המשכתי הלאה.
אני רוצה שתיקח ממני את דיימון.
אני רוצה שתשלוט במוחי ותגרום לי לשכוח שאי פעם אהבתי אותו.
אתה חושב שזה יכאב?
אני לא יודע...
- ארבעה חודשים לפני -
זה נעשה מביך במהירות.
מה קרה?
איפה כולם?
לאן את הולכת?
היי!
אני מרגיש ניב, כך שאני עדיין ערפד.
או שאני ערפד מת, או שמיסטיק פולז כבר לא נטולת כשפים.
תראה.
אני בטוח שפוצצתי אותו לפני כשעה.
למה אנחנו לא רואים אנשים?
אם אנחנו עדיין בצד השני,
אנחנו צריכים לפחות לראות את החיים.
איפה אנחנו, לעזאזל?
ואני לא מתכוון מבחינה גאוגרפית.
אין לי מושג.
- יומני הערפד -
- היום -
ג'ר, קדימה. אנחנו... -מאט.
מצטערת, אני...
חיפשתי מקום לישון בו. ג'ר אמר שאין בעיה.
זה לא הבית של ג'ר. -הוא גם לא שלך.
לא קרה כלום. אני יכולה להסתלק.
כן. אולי תסתלקי באמת?
ביי.
למה לך להביא אותה הנה?
אתה לא אמור להתקרב אליה, טמבל.
לא אחרי מה שקרה אתמול.
קרוליין הפעילה עליה שליטה מוחית כדי שתשכח שאליינה תקפה אותה.
זה לא כזה סיפור. -לא כזה סיפור.
נכון. שכחתי. לא אכפת לך משום דבר.
- סוואנה, ג'ורג'יה -
היי. -היי.
מה את עושה?
חשבתי שיהיה נחמד...
להישאר לגמרי הרבה יותר זמן מן הרצוי.
מצטערת. חשבתי...
לא משנה מה חשבתי.
לא. פשוט לא ציפיתי
שעדיין תהיי כאן, זה הכול.
כן.
למה לך לצפות ממישהי שבילית איתה את הלילה
להניח משהו בנוגע לארוחת בוקר?
אני אלך. -לא, לא, אייבי...
לא, סטפן, אני מבינה.
אני מעוניינת בך בטירוף. אתה מעוניין בי לסירוגין.
ארוחת בוקר היא רעיון גרוע.
לא קרה שום דבר. -אייבי.
מה דעתך שנאכל יחד ארוחת ערב היום?
אם כי...
מוטב שאני אבשל.
עברו ארבעה חודשים. הגיע הזמן שארפה.
תמחקי גם את בוני מהזיכרון?
הגעגוע לבוני גורם לי עצב, ג'ר.
הגעגוע לדיימון גורם לי להיות מסוכנת.
אלאריק ימחק לי את הזיכרונות
ואז יגרום לי לשכוח שביקשתי ממנו לעשות זאת.
אני צריכה שגם אתם תסתירו ממני את האמת.
טיילר וסטפן בעניין. -מה עם קרוליין?
משום מה, אני בספק שיהיה קשה לשכנע אותה.
אמרת שסטפן מחפש דרך להחזיר את בוני ואת דיימון.
חשבתי שהוא מחפש. סיפקתי לו כיווני חקירה במשך חודשים.
הוא גרם לי להאמין שהוא בודק אותם.
הייתי מרוכזת קצת בתפקיד בועת הכשפים.
וכפי שאתה רואה, על פי היעדר הכשפים במיסטיק פולז,
המשימה נחלה כישלון חרוץ.
ועכשיו אתה אומר לי שבמשך כל הזמן הזה
אף אחד לא נקף אצבע כדי לעזור לבוני ולדיימון?
לא הייתי אומר שאף אחד.
בחייך. רק רמז קטן.
אני לא יודעת דבר.
אתן המכשפות חשאיות להחריד.
למזלי, ניחנתי בכישרון מולד לחשיפת האמת.
טוב. יש קהילה באורגון.
הם מצאו דרך לתקשר עם אבות אבותיהם
בצד השני לפני שהוא נעלם.
אולי הם יודעים מה קרה לחברים שלך.
הם מכנים עצמם "קהילת ג'מיני".
הם קטנים ומוזרים, והם לא אוהבים אנשים מבחוץ.
רואה? כן ידעת משהו.
רק רציתי שתתאמץ.
תראו, תראו.
תזכורת מן העבר.
שלום, מהממת.
תדריך אותי שוב.
פשטתי על ספריית המחקר של המחלקה לפסיכולוגיה.
על קצה המזלג, נשתמש בשילוב של היפנותרפיה
ובשיטות של מחזור זיכרונות.
ככל שנוסיף לדבר, כך תוסיפי להירגע ולפתוח את ראשך אליי.
נחפש זיכרונות שמוטמעים היטב,
ובכל פעם שניתקל בזיכרון משמעותי שמקושר לדיימון
אעזור לך לשנות אותו.
וזה אמור להוביל אותנו בסופו של דבר לזיכרון המפתח,
שברגע שיימחק ייווצר אפקט דומינו חיובי
בכל יתר הזיכרונות שלך.
אתה לא יכול להפעיל עליי שליטה מוחית שאשכח הכול בבת אחת,
ונלך לשתות בירה?
אני מחווט מחדש באופן על טבעי שלוש שנים מזיכרונך.
אילו זה היה פשוט כל כך, לא הייתי מבועת כל כך.
יש לי כמה שאלות. עני עליהם בכנות.
אענה על הכול בכנות.
יש לך ספקות בנדון?
כן.
אבל אני יודעת שאני מוכרחה לעשות זאת.
את מפחדת?
יותר עצובה מאשר מפחדת.
למה עצובה?
כי אני לא רוצה להפסיק לאהוב אותו.
את בוטחת בי שאפשפש בזיכרונות שלך?
אני בוטחת בך לחלוטין.
טוב.
אם כך, בואי...
בואי נתחיל.
מי היה דיימון סלבטור?
הוא היה חבר שלי.
אהבתי אותו והוא מת.
ומתי פגשת אותו בראשונה?
הייתי בתיכון.
קתרין.
לא, אני אליינה.
אני דיימון.
ואיזה טיפוס הוא היה?
היה בו משהו שונה,
מסוכן.
אבל לא באופן שהפחיד אותי. הוא היה מרגש.
אני לא יודעת מה אני רוצה. -לא נכון.
את רוצה מה שכולם רוצים.
מה?
ואיך הוא גרם לך להרגיש?
כאילו הכול היה אפשרי.
חלקת רגע יפה בכביש בחברת אדם זר,
אבל זה כל מה שהוא היה, אדם זר.
אדם זר.
שני אנשים שחלפו זה על פני זה בלילה.
את בסדר?
כן. בוא נתקדם.
בכמה רחובות עוד נשוטט?
כמה פעמים תשאל אותי שאלות שאין לי תשובות עליהן?
משהו מוזר במכוניות האלה.
כן, כולן בנות עשרים שנה או יותר ועדיין נראות חדשות לגמרי.
וזה הבית של אליינה שלא ממש שרוף עד היסוד.
תראי.
"ליקוי חמה נדיר צפוי להיראות ב-12 מדינות."
התאריך.
10 במאי 1994.
זה... אנחנו...
לא יכול להיות.
אני לא חושב שאנחנו צריכים לשאול איפה אנחנו.
אני חושב שאנחנו צריכים לשאול מתי אנחנו.
ספרי לי על הרגע הזה.
לא, את יודעת מה?
אם כבר יהיו לי רגשות אשם בנוגע למשהו, שיהיו לי בנוגע לזה.
הוא נישק אותי.
לא הייתי צריכה לאפשר לו. ידעתי שהוא מאוהב בי
ואף על פי שסטפן ואני היינו בריב,
לא הייתי צריכה לאפשר לו.
הוא נישק אותך.
חשבת שזה בלתי הולם.
אמרת לו את זה.
אמרתי לו שזה לא בסדר.
מי הוא דיימון סלבטור?
הוא היה חבר שלי.
אהבתי אותו ו...
הוא...
הוא מת.
מה דעתך...
מה דעתך שנצא להפסקה קצרה, טוב?
אני אגיד לך את האמת, לא יזיק לי משקה.
מעניין אם יש אלכוהול בעיר הרטרו השוממת הזאת.
מוזר כל כך להיות כאן. גדלתי במרפסת הזאת.
טוב. תדריכי אותי.
לפני שהצד השני התמוטט,
סבתא שלי אמרה שהקריבה מעצמה כדי שאוכל למצוא נחת.
דלגי לחלק שבו את מספרת לי על התאוריה שלך.
זו בטח לא שלווה.
אחרת לא הייתי תקועה כאן איתך.
גסות רוח.
היא בטח... לא יודעת,
שלחה אותי למקום כלשהו. וכשאחזתי בידך, לקחתי אותך איתי.
היא לחשה במקרה מילת ביטחון בנשימתה האחרונה?
אולי רמז?
דרך מכושפת שתוציא אותנו מכאן? -לא.
אבל אם הגענו הנה באמצעות כשפים, כשפים אמורים להוציא אותנו החוצה.
ומה מספרת לי הזעפת הפנים הזו?
עדיין לא יכולה לבצע כשפים.
מושלם.
את האדם האחרון שהייתי חושבת שיתנגד לכך
שימחקו לי זיכרונות חיוביים של דיימון מהראש.
כן, אבל אנחנו בודקים כיוון חקירה.
ואם נגלה משהו?
ואם דיימון יחזור הביתה והמצב ישוב לקדמותו
ואת תשבי לך שם מבולבלת ומוזרה?
אז אלאריק יחזיר לי את הזיכרונות.
אבל... -אבל מה?
קדימה, קרוליין. תגידי מה שאת צריכה להגיד.
אני לא רוצה ללחוץ עלייך להסכים.
אני לא יודעת מה להגיד.
האמת היא שניסיתי לחשוב מה בוני הייתה אומרת.
ו...? -ו...
והיא הייתה אומרת שאת צריכה לעשות מה שטוב בשבילך.
נפלא בעיניי שלא איבדת תקווה, באמת,
אבל למען הישרדותי, אני צריכה להרפות ממנו.
אם כך, תפעלי לפי תוכנית "מה בוני בנט הייתה עושה?"
אכין מדבקות לפגוש.
אני אוהבת אותך. -גם אני אוהבת אותך.
קשר בין בנות. מתוק מאוד.
שמעתי שנשרת מבית הספר.
ואני שמעתי שאתה אורב שמרגל אחר חיי.
מתי יוצאים? -בקרוב. מוטב שתשקלי מחדש.
יש גבול עד כמה בחורה יכולה להתקדם באמצעות מראה בימינו.
כן, אני לא מקבלת עצות פמיניסטיות מבחור
שהשתמש עכשיו בלשון שלו כדי להוציא סודות מבחורה שתולה מעילים.
שומרת בגדים. -המצאת את זה עכשיו.
המצאת גם את כיוון החקירה בנוגע לקהילת ג'מיני?
כי מעולם לא שמעתי עליהם. מי אלה?
אין לי מושג. לא לשם נוסעים. -מה?
רגע. אם כך לאן נוסעים? -עוד תראי.
היי. -היי.
תזמון מושלם. בדיוק...
נתקלתי בחברים שלך.
מה? איפה? -כאן.
סטפן. אתה אדם שקשה לאתר אותו.
לא הייתי בטוח שידידתך החדשה תזמין אותנו להיכנס,
אבל היא אמרה שהדירה שלך.
פירוש הדבר הזמנה פתוחה לכל חבריך, נכון?
יש לך בורבון?
אוכל טעים, אחי.
מאיפה אתם מכירים את סטפן?
למדנו יחד בתיכון.
הוא יצא עם החברה הכי טובה שלי.
לא שאסור לו לצאת עם אחרות. הם נפרדו.
פשוט לא ידעתי שהוא הכיר מישהי.
איך הכרתם בדיוק?
המכונית של אייבי הייתה במוסך שאני עובד בו.
אתה עובד במוסך לתיקון מכוניות?
זה מרגיע.
למה? במה עסקת בעבר?
אדם לכל עת, מומחה למלאכות רבות.
יש לך עצם בריח מקסימה.
תודה.
נדמה לי.
סלחי לי. אני תמיד שם לב לצווארה של אישה.
אני טיפוס של צוואר. כך גם סטפן. נכון, סטפן?
כבר לא. -אילו שטויות.
אי אפשר להפסיק להיות טיפוס של צוואר.
אנזו חבר שלך?
ממש לא. היית יוצאת עם הדבר הזה?
סליחה. אני כאן לידכן.
יש לי שמיעה רגישה ביותר.
ממש על טבעית. את מאמינה בעל טבעי, אייבי?
לא הקדשתי מחשבה לנושא.
אני אדם מאמין.
נאלצתי לבקש ממכשפה לבצע כישוף איתור כדי למצוא את חברי כאן.
לא ידעתי שאתה מבשל. -אני לא.
איך ישנת?
אני לא ישנתי טוב. המזרן שלי מ-1994 היה גושי מאוד.
מה יש לך שם?
העלמה חיבוקי. איבדתי אותה בגיל תשע.
אבל הלכתי לבית שלי אמש ומצאתי אותה שם.
מצאתי גם את זה בבית של סבתא שלי.
ספר הכשפים הישן שלה. -כן? טוב, אני מצאתי את זה.
שתיתי אותו בשנה שעברה כשריק מת.
אם כך, אנחנו בתצלום בזק של זמן אחר או משהו.
כל מה שהיה קיים ב-1994
מוסיף להתקיים.
לטוב ולרע.
הייתה תקופה שבה לא יכולתי לעסוק בכשפים.
ספר הכשפים הזה לימד אותי הרבה. אולי אוכל ללמד את עצמי מחדש.
אם את עדיין מכשפה,
ועם המזל שלנו והמיומנות שלך סביר להניח שזה לא המצב.
קצת תמיכה תהרוג אותך?
אני מודע לחלוטין לכך שאנחנו בממד זמן מעולם אחר.
אולם, עלה בדעתך לרגע
שאולי את מגיבה בשליליות
לשליליות הטבעית שלי?
אתה מגוחך.
לא. אני עקבי.
תאכלי את הפנקייקים שלך.
ו...
את יכולה לפתור תשבץ.
תודה רבה באמת.
ארוחת בוקר עם האדם הכי פחות אהוב עליי ותשבץ מ-1994.
טוב.
מילה בת שבע אותיות ל...
את לא רצינית.
בוני, תסתכלי בתאריך שרשום על העיתון.
רשום 10 במאי, 1994.
אותו יום כמו אתמול.
אנחנו חיים את אותו יום בכל פעם מחדש.
והרי ההוכחה לכך. אנחנו בגיהינום.
הגיהינום הפרטי שהותאם לי באופן אישי.
ואת נמצאת איתי בתוכו.
לחיים.
קצת מוקדם בשביל זה, אתה לא חושב?
חשוך בחוץ.
התכוונתי בחיים.
איפה שרה? -לא יודע. אני לא השומר שלה.
אני יוצא לריצה.
אתם לא מחבבים זה את זה יותר מדי, נכון?
הוא מנסה לתת לי תכלית.
למה לא אמרת לו שאני עדיין כאן?
לא התחשק לי.
שמונה קילומטר עם הקבוצה הבוקר לא הספיקו לך?
טריפ, שלום.
סתם מוציא קצת קיטור. מה קורה?
הבחורה מאתמול,
זו שנשכה אותה חיה. אתה יודע לאן היא הגיעה?
כן, לבית שלי.
אני לא בטוח איך זה קרה. -היא שם עכשיו?
לא. היא חתכה. למה?
יש לי כמה חברים שהם סגנים בתחנה.
אחד מהם אמר שהשריף בדקה את לוחית הרישוי שלה והמכונית גנובה.
אתה צוחק. -לא.
אולי אני פרנואיד, אבל אם קורה משהו רע בעיירה,
אני רוצה לעקוב אחריו. -כן.
תודיע לי אם היא תצוץ שוב בדירה שלך.
כן, אין בעיה.
זה היה טקס עלמת מיסטיק פולז.
סטפן אמור היה ללוות אותי, אבל הוא הבריז לי.
דיימון תפס את מקומו.
הוא הציל אותי מפני מבוכה מול כולם.
הוא אחז בידי והוביל אותי החוצה
יחד עם שאר הבנות ובני זוגן ורקדנו.
אני זוכרת שזאת הייתה הפעם הראשונה שבה הרגשתי את זה.
מה הרגשת? -עד כמה הוא סקסי.
עד אותו רגע...
לא הרשיתי לעצמי לשים לב.
מן הסתם, ידעתי שהוא גבר מושך,
אבל לא רציתי לראות אותו כך.
ירדת במדרגות ואף אחד לא היה שם.
הייתי נבוכה אבל התגברתי. -מי הוא דיימון סלבטור?
הוא היה חבר שלי. אהבתי אותו והוא מת.
ריק, אני שונאת את זה. כמה זמן זה עוד יימשך?
עד שנמצא את רגע המפתח, הרגע שבו ידעת שאת אוהבת אותו.
זה קל.
זה היה אחרי שגיליתי שהייתי נתונה לכבלי שליטתו.
כולם אמרו לי כל הזמן שהרגשות שלי לא אמיתיים, אבל ידעתי שהם כן.
טוב. הרגשות שלך היו בגלל כבלי שליטתו.
מי הוא דיימון סלבטור?
הוא היה חבר שלי. -זה לא הרגע. עלייך לחפש עמוק יותר.
מוקדם יותר. -אני לא יודעת, טוב?
אולי זה היה הלילה שבילינו יחד במלונית.
עדיין לא חזרתי לסטפן.
ואני זוכרת שכששכבתי אתו במיטה,
הדבר היחיד שחשבתי עליו היה לנשק אותו.
רציתי כל כך לנשק אותו.
אף אחד לא נישק אף אחד. מי הוא דיימון סלבטור?
הוא היה חבר שלי. -זה לא הרגע. הלאה.
אני לא יודעת, ריק! -תחשבי על זה, אליינה.
תחשבי על הרגע שבו ידעת שיש לך רגשות כלפיו, שאת אוהבת אותו.
ושיכולת לראות את הרגשות ממשיכים לנצח.
האמיני לי. זה רגע שלא שוכחים.
אולי כדאי שנשכח מכל העניין הזה.
זה היה רעיון מטופש. אני לא מסוגלת להמשיך, טוב?
סיימתי.
אני מצטערת.
- חודשיים לפני -
מילה בת שבע אותיות ל"תהרוג אותי עכשיו"?
אותה בדיחה כבר שישה שבועות, נמאס -גם התשבץ הזה נמאס.
מדי יום במשך חודשיים, עשיתי את הדבר המטופש הזה,
ואני עדיין לא מצליחה לפענח את 27 מאוזן.
"משפט שובר שיניים ישן שאדי הוביל ל-40 הראשונים"?
ואני שונאת פנקייקים!
אל תוציאי את העצבים על הפנקייקים.
הפנקייקים האלה, בדיוק כמוני,
מחכות שתהיי מכשפה ותוציאי אותנו מכאן.
אתה יודע שניסיתי. -ונכשלת.
עדות נוספת לכך שאנחנו בגיהינום.
לא רק שאני תקוע איתך, אני תקוע עם הגרסה חסרת התועלת שלך.
שמעת את זה?
מה יש לי לשמוע, בוני? אנחנו האנשים היחידים כאן.
היינו האנשים היחידים כאן לפני חודשיים, ואנחנו האנשים היחידים כאן עכשיו!
אני נשבעת ששמעתי משהו.
אולי זה קולו של הייאוש הקיומי.
שמעתי שככה הגיהינום נשמע.
אתה יודע מה? אתה חושב שאנחנו תקועים בגיהינום שלך?
אני נאלצת לבלות בכל יום מחדש עם האדם שאני הכי פחות אוהבת בעולם.
אולי אנחנו תקועים בגיהינום שלי.
ובכן, סטפן, ספר לנו.
הבית הזה, מקסים מאוד. מתי קנית אותו?
לפני כחודש או יותר.
לא. יותר, זוכר?
הכרנו לפני חודשיים, וכבר הוא היה שלך.
גרת כאן יותר מחודשיים?
כן. כן. נראה שכן.
טוב, זה פשוט מוזר
כי כולם חשבו שאתה גר במקום אחר.
והעבודה שלך אמורה הייתה להיות חקירה, לא תיקון מכוניות.
כן. עזבתי את העבודה הזאת.
אי אפשר לעזוב חקירה
עד שפותרים אותה, סטפן.
אולי נרד מזה? אני מאושר מהעבודה הנוכחית שלי,
וזה כל מה שחשוב באמת, נכון?
די, יקירתי, אין צורך לעשות סצנה.
סביר להניח שזו סך הכול אי הבנה אחת גדולה.
אולי זה יבהיר הכול.
אלוהים אדירים!
אנזו! -מה יש לך, לעזאזל?
כל כך הרבה סודות. מפני מה אתה בורח, סטפן?
אני לא...
תירגעי, בואי איתי. בואי נעלה למעלה.
אין צורך לעשות סצנה?
איזה מין פחדן מוותר על אחיו?
אתה לא יודע על מה אתה מדבר.
אולי תאיר את עיניי?
זה ממש לא זמן טוב.
אני מצטער. הגעתי למבוי סתום עם אליינה. אני זקוק לתובנה.
טוב. מה המבוי הסתום?
אני מנסה שהיא תבין מתי היא התאהבה בדיימון בראשונה,
אבל היא לא מצליחה להגיע לשם.
כן, כי היא לא רוצה להודות במה שכולם כבר יודעים.
היא התאהבה בדיימון כשהיא עדיין הייתה עם סטפן.
מוטב שתוציאי אותו מכאן.
הוא יתעורר בקרוב וממש לא מתחשק לי סיבוב נוסף.
אני מצטערת ששמעת מה שאמרתי.
הכול בסדר, קרוליין.
ממש לא אכפת לי.
למה?
למה לא אכפת לך?
אתה היית זה שתמיד היה אכפת לו.
זה מה שאהבתי בך.
בתוך כל הטירוף הזה בחיים המבולגנים לחלוטין שלנו,
היה אכפת לך יותר מכולם,
איך יכולת להפסיק? -כי לא הייתה לי בררה.
הייתי מוכרח להמשיך הלאה.
בחודשים לפני שעברתי הנה,
בדקתי כל כיוון חקירה שאלאריק מסר לי.
דיברתי עם כל מכשפה, עם כל שמאן,
עם כל מתקשר בעשרים מדינות ברחבי העולם.
וכל כיוון חקירה הוביל למבוי סתום.
אבל לאנזו יש כיוון חקירה אחר. יש קהילה באורגון...
קהילת ג'מיני. כן. בדקתי גם אותם, קרוליין.
לא היה שם שום דבר.
כי אין לנו מה לעשות. דיימון ובוני מתים.
נאלצתי להשלים עם זה, וברגע שעשיתי זאת, נאלצתי להתחיל מחדש.
לא יכולתי לחיות את חיי הקודמים עם חבריי הקודמים.
לא יכולתי להתקרב למיסטיק פולז או לאליינה...
או אליי?
כי חשבתי שאנחנו קרובים יותר.
לא יכולת לשמוע בכל ההודעות שהשארתי לך?
לא יכולת לשמוע שהתפרקתי לחלוטין בלעדיך?
כי לא הקשבת להן.
הייתי מוכרח להמשיך הלאה. לא הייתה לי בררה.
הייתי מוכרח למחוק הכול.
תרשה לי לסכם לך אותן.
אתה שמוק.
ואם אתה רוצה לסלק אותו מהבית שלך תזרוק אותו החוצה בעצמך.
הלקוח אינו זמין כעת. אנא השאירו הודעתכם.
לוק, איפה אתה?
אני צריכה עוד חומר, עכשיו.
אני מתחילה...
אני לא רוצה לשמוע, ריק, טוב?
ניסינו. לא הצלחנו. זה נגמר.
לא הצלחנו כי לא היית כנה.
לא הייתי...
אתה מטורף?
הייתי כנה לחלוטין.
אתה חושב שאני רוצה לדבר איתך על חיי האהבה שלי?
לא היית כנה עם עצמך.
אני רוצה לשמוע את הסיפורים על דיימון מהתקופה שבה עדיין היית עם סטפן.
לא. הייתי נאמנה לחלוטין לסטפן. -אין לי ספק בכלל.
עשיתי הכול. -אני יודע.
נשארתי אתו.
אפילו כשאיבד את אנושיותו. -אני יודע.
אחרי שהוא השאיר שובל של גופות מפלורידה ועד וירג'יניה נלחמתי למענו.
אני יודע, את לא רוצה להודות בזה כי את מרגישה שאת בוגדת בסטפן,
אבל לא נצליח עד שתודי.
לא. אהבתי את סטפן כל הזמן הזה. לעולם לא הייתי פוגעת בו.
אליינה, התמזל מזלך לאהוב כל כך שני אנשים בנעורייך.
אין כל פסול בזה.
זה בסדר.
"זה בסדר לאהוב את שניהם".
זה מה שקתרין הייתה אומרת.
כמה עצוב זה שהכפילה המרשעת שלי הייתה חכמה ממני?
זה בסדר, אליינה. את יכולה לספר לי.
ספרי לי על הרגע שבו ידעת שאת אוהבת אותו.
זה היה ביום ההולדת שלי.
דיימון ואני חיפשנו את סטפן במשך כל הקיץ.
וניסיתי להעמיד פנים שהכול בסדר
כי קרוליין ערכה לי מסיבה, אבל הייתי עצובה כל כך.
הייתי רחוקה שתי שניות מלהחליט שאני לא רוצה ללכת.
לא התכוונתי לעזוב את החדר עד שדיימון נכנס פנימה
לתת לי את מתנת יום ההולדת שלי.
זו הייתה שרשרת שסטפן נתן לי.
איבדתי אותה, ודיימון ידע כמה השרשרת חשובה לי.
השרשרת שלי.
כמה היא חשובה לי בגלל רגשותיי לסטפן.
אף על פי שהוא אהב אותי,
הוא נתן לי את הדבר היחיד שייצג תקווה בעבורי ובעבור אחיו.
ידעתי עד כמה כואב לו, אבל הוא עשה זאת.
זה היה הרגע הכי לא אנוכי שלו.
ובאותו רגע, אהבתי אותו.
לא רציתי לאהוב אותו. זה הפחיד אותי עד מוות.
אבל בזכות הרגע הזה, אהבתי אותו.
תעשה את זה.
זה בסדר. אני מוכנה.
אני צריך שתהיי בטוחה.
את בטוחה? -אני בטוחה.
רק קח את זה ממני, בבקשה.
דיימון לא הגיע לחדר.
הוא לא נתן לך את השרשרת.
המסיבה אמללה אותך, ובילית את המשך הלילה בבית
בצפייה בסרטים ובאכילת פופקורן עם ג'רמי.
דיימון, לא!
ג'רמי.
דיימון
הרג את ג'רמי.
הוא שבר לו את המפרקת לנגד עיניי.
אליינה,
מי הוא דיימון סלבטור?
הוא אח של סטפן.
הוא היה מפלצת.
ואז הוא מת.
שלום. -שלום לך.
תלבשי בגדים חגיגיים ובואי לוויטמור.
טיילר מגיע ואנחנו יוצאים.
את נשמעת טוב. -באמת טוב לי.
היה לי יום טוב. הברזתי מכל השיעורים שלי וביליתי עם ריק.
ואנחנו... אנחנו דיברנו על בוני.
בכיתי כמו שצריך ואני לא יודעת...
אני באמת חושבת שהמצב משתנה לטובה.
תזיזי את התחת שלך הנה ובואי נעשה חיים.
מה דעתך שאתגנב למעונות
ונבלה ביחד את הלילה מאוחר יותר לזכר הימים הטובים?
נשמע מושלם.
אוהבת אותך. -גם אני אותך.
נו, נו.
זה היה כישלון.
היי. היי.
מיד אשוב.
החברים שלך הלכו?
מה קרה?
חבר שלי מאבד את העשתונות כשהוא שותה.
מבאס.
לפחות הידידה שלך קרוליין נראית נחמדה.
כן.
אני הולך לזרוק את זה.
שחרר אותה.
טוב.
לא.
הבחורה בחוץ בוכה בגללך כי אכפת לה כל כך.
ובאתי לנסות להבין למה
כי אני לא מבין מה שווה את האכפתיות.
דיימון סיפר לי פעם
שהוא הבטיח לך חיי נצח של סבל.
ואני זוכר שחשבתי לעצמי: "מה כבר אחיו עשה
שעורר בו שנאה רבה כל כך?"
אבל עכשיו אני מבין.
אתה לא אחיו.
אחים לא מרימים ידיים.
לכן בכל פעם שאראה אותך עושה משהו שנראה כך,
בכל פעם שתנסה להתחיל חיים שהם שקר אחד גדול,
אגרום לך לשלם ביוקר.
אני אהיה זה שיגרום לך את הסבל שמגיע לך.
רואה?
אנחנו עדיין טיפוסים של צוואר.
הגעתם לבוני. השאירו הודעתכם.
שלום. זה אני.
שילמתי את חשבון הטלפון שלך שוב. אימא שלך הרשתה לי.
אני חושב שהיא ריחמה עליי או משהו.
אולי גם היא רוצה לשמוע את קולך.
מה אני יודע?
אני עצבני עלייך כל כך, בוני.
כן. עדיין. את...
אמרת לי בשיחת טלפון שאת עומדת למות.
לכן מגיע לך שאתמרמר עלייך בהודעות קוליות שלעולם לא תקבלי.
אני מניח שאתקשר ואצעק עלייך שוב מחר.
הפחדת אותי בטירוף.
יש לנו בעיה קטנה. שרה טיפוס מפוקפק.
לוחיות הרישוי של מכוניתה גנובות. -היא חייבת ללכת.
מי אתה, סגן דיואי? איך אתה יודע?
לא משנה איך הוא יודע. הוא צודק.
גנבתי אותה מהבוס הקודם שלי.
הוא שלח ידיים, אז שלחתי יד ולקחתי את מפתחות המכונית שלו.
אל תיעלבי, אבל את צריכה לחפש מקום אחר לישון בו.
אני מבינה לחלוטין. אני מעריכה את העזרה שלכם.
באמת שכן. לא קרה שום דבר. יש לי משפחה כאן. בערך.
לא פגשתי אותו,
אבל אבא שלי, מתברר שהוא גר כאן. הוא לא יניח לי לישון ברחוב, נכון?
מאט, תן לה להישאר עד שהיא תמצא את אבא שלה.
ברצינות, ג'ר? אני בוועדת ההגנה הקהילתית והיא גנבת מכוניות.
טוב. בסדר. אנחנו יכולים לישון אצל סטפן ודיימון. אין שם אף אחד.
אתה לא יכול ללכת. אמרתי לאליינה שאשגיח עליך.
לא שהיא יכולה לעשות משהו בנדון.
היא אמרה שיש לה משפחה כאן.
סביר להניח שזה שקר נוסף אבל אבדוק את העניין. תודה, מאט.
ג'רמי ילד טוב. עוברים עליו כל מיני דברים.
אני מכיר אותו היטב. גדלתי עם אבא שלו.
רגע. אתה ממיסטיק פולז?
מבטן ומלידה עד שההורים שלי נפרדו.
נדמה לי שבגלל זה אני מכור כל כך לעיירה הזאת.
המשפחה שלי הייתה תומכת נלהבת. אחת המשפחות המייסדות, למען האמת.
איזו משפחה? -פל.
אני תומאס וינסנט פל השלישי, אם לדייק. אבא שלי קרא לי טריפ.
הייתי ילד מגושם כל כך שאימצתי את שם נעוריה של אמי כשהוא עזב.
אתה מתאר לעצמך? טריפ פל? (מעד נפל)
אז אם אתה ממשפחת מייסדים,
פירוש הדבר שאתה יודע את כל מה שנלווה לכך, נכון?
יש לחיצת יד סודית שאף פעם לא לימדו אותי?
אני חייב לסיים. אבל נתראה אחר כך באימון, כן?
כן, בטח.
מילים אחרונות?
- ברוכים הבאים למיסטיק פולז, וירג'יניה -
גם אני מתגעגעת אליהם.
תראו מי פתרה את 27 מאוזן.
הלוואי.
27 מאוזן הוא אבן שאני סוחבת במעלה הר אין סופי.
"משפט שובר שיניים ישן שאדי הוביל ל-40 הראשונים."
אדי ודר. פרל ג'אם.
"לדבטר צהוב". כל הכבוד.
אתה עובד עליי?
לא. את עובדת עליי?
לא סיימתי אותו.
גם אני לא.
יש כאן עוד מישהו.